112 



Fig. 90. Helixne- 

 moralis, nat. Stør. 



krystaller. Efter omtrent en Snes Dages Forløb kommer 

 Ungerne frem. De unge Dyr har en Skal med tydelig 

 Navle; de kendes fra Unger af den følgende Art derpaa, 

 at Kappen er ensfarvet eller har faa og smaa Pletter, og 

 at Skalpartiet omkring Navlen ikke er mørkt farvet. Over- 

 vintring og Levetid omtrent som hos H.nemoralis (se denne). 



2. H. (Tåch ea) nemoralis Miiller. 

 (Fig. 90). Dyret graaligt, paa Ryggen og 

 et Stykke ned paa Siderne, paa Hovedet 

 og Øjestilkene mørkt, næsten sort; Krop- 

 pens Sider hvid- eller gulprikkede, Nakke- 

 kølen lys, Saalen graalig eller mørk. 

 Kapperanden lys, fint hvid- eller gul- 

 prikket. Kæben oftest med 3—6 Rib- 

 ber. Kærlighedspilen (Fig. 91) 7,5—9 mm lang, lige, med 

 slank og ret lang Hals og 4 Korslister, der fra Halsen af 

 tager jævnt til i Størrelse henimod Pilens 

 Midte for derpaa atter at aftage; Korslister- 

 nes Rande er enkelte og skarpe og ikke 

 tokløvede som hos forrige Art. De finger- 

 formede Kirtler har en temmelig lang Ud- 

 førselsgang (Stilk); de enkelte Grene er 

 cylindriske og udspringer alle omtrent fra 

 samme Punkt. 



Skallen nedtrykt kugleformet, dannet 

 af 5— 5'/2 jævnt tiltagende og noget hvæl- 

 vede Vindinger, af hvilke den sidste er 

 svagt indsnævret ved Mundingen. Sømmen 

 ret dyb, fortil bueformet nedstigende; Nav- 

 len mangler (er lukket). Mundingen afrun- 

 det rektangulær, med temmelig stor Ud- 

 skæringfor næstsidste Vinding. Mundranden 

 omtrent som hos H. hortensis. Yderrandens 

 øvre Del er dog stærkt buet og ikke paral- 

 lel med Akseranden. Skaloverfladen glin- 

 sende, fint tværstribet, paa sidste Vinding ofte med et kop- 

 arret Udseende. Farven meget variabel, oftest gullig, 

 rødlig eller brunlig, uden Baand eller med 1—5 frie, delvis 



^ 



® 



Fig. 91. Kærlig- 

 hedspilen af H. 

 nemoralis; ved 

 Siden er vist 

 Formen af 

 Tværsnittet paa 

 3 forskellige 

 Steder, X5 

 (efter C. Ash- 

 ford). 



