128 



omkring Navlefuren dannes en kølformet Forhøj- 

 ning, Nakkekølen (crista, Fig. 99, 100 /c), som sva- 

 rer til Basalrenden inde i Mundingen. Oven over 

 denne kan Skallen være indsænket og danne en 

 Basalvalken modsvarende Rende, Nakkefuren {nf). 

 Sjeldnere er Nakken højere oppe atter opsvulmet 

 til en kølformet Valk, der begrænser Nakkefuren 

 opadtil. Hos andre Arter er baade Nakkekøl og 

 Nakkefure utydelige. Den snævre Passage, der 

 findes mellem Folderne i Skalmunden, kan fuld- 

 stændig spærres af et ejendommeligt Skalstykke, 

 det saakaldte Clausilie (clausilium, Fig. 101 c og 

 Fig. 102 — 111). Dette er mælkehvidt, porcellæns- 

 agtigt og bestaar yderst af et elliptisk, ovalt eller 

 firkantet Kalkstykke, Pladen, der er saddelformet 

 krummet, og hvis Spids er afrundet, tilspidset 

 eller med 1 — 2 Indskæringer. Med sin Yderkant 

 ligger det an mod Maanefolden. Pladen er fæstet 

 til Skalaksen ved en spiralsnoet, flad Stilk. Denne, 

 der er af ret variabel Længde, ligger inden for 

 Spirallamellen. Baade den sidstnævnte Lamel, 

 den nedre Lamel, Aksefolden, den øvre Ganefold, 

 Basalvalken og Maanefolden er af Betydning ved 

 Clausiliets Bevægelser. Hverken Stilk eller Plade 

 er paa noget Sted fastvokset til Dyret. Naar 

 dette strækker sig ud af Skallen, stemmer det 

 Nakken mod Clausiliets Plade, der da bøjes indad 

 mod Aksen og optages i den omtalte dybe Grube 

 mellem den nedre Lamel og Aksefolden. Trækker 

 Dyret sig ind, svipper Pladen ved Stilkens Elasti- 

 citet ud af sit Leje, støder an mod Maanefolden 



