134 



lav Søm; den øverste Del af Spiret med svagt konvekse 

 Sider; sidste Vinding høj og noget affladet, uden eller kun 



med Antydning af Nakkekøl 

 og Nakkefure. Mundingen 

 æg — pæreformet, med hvid- 

 lig, tilbagebøjet Mundrand. 

 Øvre Lamel kort, ikke for- 

 bunden med Spirallamellen, 

 den nedre høj, udadtil noget 

 fortykket og stærkt krum- 

 met; Interlamellar - Rum- 

 met glat. Aksefolden kan 

 lige ses udefra; Basalfure 

 svag. 3 Ganefolder til Ste- 

 de; disse skinner igennem 

 Skallen og ses udefra som 

 hvidlige Striber. Ganevalk 

 svagt udviklet; Maanefold 

 mangler. Clausiliet (Fig. 103) 

 langstilket. Pladens Spids 

 med en Udbugtning, hvori 

 den nederste Ganefold gri- 

 ber ind; denne styrer altsaa Clausiliets Bevægelse; under- 

 tiden findes til højre for det store Udsnit et mindre, der 

 deler den indadvendende Del af Pladens Spids i 2 knude- 

 formede Partier. Skallen varierer en Del baade i Højde og 

 Bredde (Eks. 14 x 4,4 mm ; 17 X 4 mm ; 17,6 x 4,3 mm). 



Der kendes her fra Landet 3 sjældnere Former: 



1 . a 1 b i n a Pfeiffer. Skallen gennemsigtig, hvidlig-grøn. 



2. plicifera Westerlund. Mellem de hos Hovedfor- 

 men forekommende to nederste Ganefolder er indskudt 

 1, 2 eller 3 mindre Folder; altsaa findes der i alt 4, 5 

 eller 6 Ganefolder. Visse Eksemplarer har tillige en ret 

 veludviklet Basalvalk. 



3. dextrorsa. Skallen højresnoet. 



Det er en af vore almindeligste Clausilia-Arter; den er 

 kendt fra saa godt som hele Landet: Sjælland, Bornholm, 

 Møen, Lolland, Falster, Langeland, Fyn og mange af Smaa- 

 øerne syd derfor. I Jylland er den udbredt i den østlige 



Fig. 1 15. Clausiiia laminata, X 4. 



