138 



lund (v. Holte), Citadellet (Kjbhvn.)), Møen, Bogø, Nord- 

 Falster og Sydøst-Jylland (Bygholm og Boller ved Hor- 

 sens). Formå grandis angives fra Boller, f. armata kendes 

 fra Basnæs, Møens Klint og Boller, Eksemplarer med 

 kantede Vindinger og 2 Mundrande fra den gamle botani- 

 ske Have. Subfossil er den ikke taget her i Landet. 



3. Kuzmicia Brusina. 

 Oversigt over Arterne. 



1. Skallen for det blotte Øje omtrent glat, under 



Lupe betragtet meget fint kornet— stribet. Mun- 

 dingen lille. Clausiliet i Spidsen sammen- 

 trykt, tilspidset. Skallængden 8—9 mm 



4. C. pårvula. 

 Skallen stribet eller ribbestribet. Clausiliet ikke 

 tilspidset 2. 



2. Skallen 8— IOM2 mm lang, fint bølget— stribet. 



Enden af Clausiliepladen afrundet, dens Yder- 

 kant ikke ombøjet 5. C. bidentåta. 



Skallen over IOV2 mm lang, grovere stribet. 

 Clausiliepladens Yderrand ombøjet, dannende 

 et langstrakt trekantet Fremspring 3. 



3. Den nedre Lamel ender i 2 jævnsides liggende, 



aflange Knuder. Skallen sædvanlig tydelig 

 gitterstribet, jævnt afsmalnende mod Spidsen. 

 Øvre Lamel og Spirallamellen altid forenede. 



6. C. dubia. 

 Den nedre Lamel danner ikke 2 knudeformede 

 Fortykkelser; den ender X-formet. Skallen 

 groft stribet, kølleformet. Øvre Lamel og Spi- 

 rallamellen ofte adskilte (var. sejuncta) 



7. C. pumila. 



4. C. pårvula Studer. (C. minima C. Pfeiffer). (Fig. 

 120). Dyret mørkegraat med lysere Fodsaal. — Skallen 

 cylindrisk — tendannet, meget fint, paa Nakken noget gro- 

 vere stribet; ved flygtig Betragtning synes den glat. Far- 

 ven rødbrun, enten uden eller med kun faa hvidlige Stri- 

 ber under Sømmen; naar Skallen begynder at forvitre, 

 bliver den i Reglen violet. Vindingernes Antal 10^/2; de 

 er affladede, adskilte ved en svag, hvidlig Søm; den sidste 

 noget affladet, med tydelig Nakkekøl og Nakkefure. Mun- 

 dingen smal, pæreformet, nedadtil rendeformet afsmalnet. 



