150 



er dette — ligesom hos nogle udenlandske Clau- 



silia-Grupper — ikke Tilfældet hos Balea. Kæbe 



og Radula (Fig. 125) omtrent som hos Clausilia. 



Enkelte Forfattere regner den 



for en Underslægt af Clausilia. 



Der kendes kun 1 sikker Art fra 

 Europa (Nord- og Mellemeuropa) 

 samt nogle faa fra Ny-Zealand og 

 Fig. 125. 3 Tænder fra den lille Tristan d'Acunha i den 

 Radula af Balea perver- sydlige Del af Atlanterhavet. 



c^ 



sa (efter Pollonera). 



B. pervérsa Linné (B. frå- 



gilis Draparnaud). (Fig. 126). Dyret blaagraat, Ryg og 

 Øjestilke mørkere, Saalen gullig. — Skallen venstresnoet, 

 langstrakt kegledannet — taarnformet med afrundet Basis, 

 halvgennemsigtig, horngul — olivengrøn, silkeglinsende; 

 Vindingerne 8—9, langsomt tiltagende i Størrelse, kon- 

 vekse, med buede, smalle og tæt stillede Ribbestriber, af 

 hvilke nogle undertiden er hvidlige; de øverste 2—3 Vin- 

 dinger (Embryonalvindingerne) dog glatte; Sømmen temme- 

 lig dyb. Navlefuren videre end hos Clausilia; Nakken 

 jævnt afrundet. Mundingen afrundet pæreformet — halv-oval; 

 Mundbugten svagt udviklet; Mund- 

 sømmen hvid, med Enderne forenede 

 ved en paa Mundvæggen løbende 

 svag Kalkbelægning, paa Ydersiden 

 næsten lige, paa Akseranden stærkt 

 ombøjet. Lameller mangler paa Ak- 

 sen; kun hos gamle Individer skal 

 der undertiden være Antydning til 

 en Fold paa denne. Paa det Sted af 

 Mundvæggen, hvor øvre Lamel sidder 



Fig. 126. Balea per- 

 vérsa, X 4^/2. 



Knude eller kort Fold og inden for 

 denne undertiden en lignende. Her 

 i Landet synes Skallængden at være 7,5—8,5 mm. Bredden 

 2,1—2,3 mm (i andre Lande bliver Skallen indtil 11 mm lang). 

 Det er træge og frygtsomme Dyr; man træffer dem 



