174 



2. bidentåta C. Pfeiffer. Med 2 tæt ved hinanden 

 siddende Tænder paa Mundvæggen. — Sliminge. 



3. masclaryåna Paladilhe (bidentåta Stabile). For- 

 uden den sædvanlige Tand paa Mundvæggen findes en 

 tydelig, langstrakt Tand dybt inde paa Ganevæggen. Naar 

 denne er veludviklet, ses den igennem Skallen som en 

 kort, hvid Stribe. Længde 3—3^/2 mm. Enkelte Eksem- 

 plarer har den omtalte Ganetand, men mangler Tanden 

 paa Mundvæggen. Almindelig. 



4. min or Westerlund. Skallen omtrent ægformet, 

 mindre end Typen (2,7 — 3 mm lang), med 5^/2—6 konvekse 

 Vindinger. Mundrandens Ender nærmere ved hinanden 

 paa Mundvæggen end hos Hovedformen. — Sliminge. 



5. elongåta Clessin (Fig. 144 a). Skallen cylindrisk, 

 længere end Hovedformen (over 4 mm) og med 7^/2—8 

 Vindinger. Sliminge, Terkelskov (Farum). 



6. praténsis Clessin. Større og bredere, mere tynd- 

 skallet og mere mørkebrun af Farve end Hovedformen, 

 uden eller med svag Tand paa Mundvæggen. Længde 

 3,5 mm, Bredde 1,9 mm. — Bornholm. 



Ogsaa andre mere tilfældige Tandvariationer kan fin- 

 des hos danske Eksemplarer, saaledes Individer med to- 

 kløvet Ganetand, Antydning til en Aksetand o. s. v. Den 

 hyppigste Form er formå unidentata, men ofte kan man 

 paa en og samme Lokalitet træffe omtrent alle de oven- 

 for anførte (med Undtagelse af praténsis), der altsaa maa 

 betragtes som tilfældige Variationer og ikke som konstante 

 Varieteter fra forskellige Lokaliteter. 



Det er et langsomt og trægt Dyr. Ligesom Lauria 

 cylindracea føder denne Art Unger (ovovivipar). I Juni 

 og Juli Maaned finder man i den hunlige Del af Køns- 

 vejene 2 — 6 Æg med en tynd, hvidlig Æggeskal, og hvori 

 der findes Unger, som allerede er forsynede med en af 

 1 — IV2 Vinding dannet Skal. Den kan tages, undertiden 

 i stor Mængde, paa Undersiden af løst liggende Sten og 

 Træstykker, i Haver, paa Græsmarker og i Udkanten af 

 Skove, selv paa meget tørre Steder. Man finder den 

 ogsaa ofte siddende paa Murværk lige ved Jordoverfladen. 

 Den kendes fra saa godt som hele Landet. Subfossil 

 kendes Arten baade fra ældre (Allerød Teglværk) og yngre 

 holocene Aflejringer (fra flere Moser, baade i det øvre 

 Tørvelag og i Ferskvandskalken under Moserne, desuden 

 fiere Steder i Kildekalk). 



