192 



aflang kegleformet, svagt konveks, tyndvægget, oftest mat, 

 sjælden svagt glinsende, bleggul. De første Vindinger 

 smaa, skæve, ofte hvidlige. Mundingen pæreformet, spids 

 oventil, afrundet nedadtil. Længde 9—10 mm. Bredde 

 5^/2 mm; Mundingens Højde 6^/2—7 mm. Bredde 4 mm. 

 Fursøen. 



Denne Snegl findes altid i Nærheden af Vand, paa 

 Siv, bredbladede Græsser, Iris og lignende eller paa Sten. 

 Naar det bliver tørt, trækker den nedefter og kryber paa 

 den fugtige Dyndbund, ja graver sig undertiden ned i 

 Dyndet eller gemmer sig under de der liggende Plante- 

 rester. Om Vinteren skjuler den sig paa lignende Maade 

 og lukker for Skallen med et ganske papirtyndt Laag. — 

 Udviklingen foregaar efter al Sandsynlighed paa samme 

 Maade hos os som i Mellemeuropa: Dyrene parrer sig 2 

 Gange om Aaret, sent om Foraaret (Maj) og hen paa Efter- 

 sommeren (August). De kuglerunde, gullige og omtrent 

 gennemsigtige Æg lægges i Huller i fugtig jord i geléagtige 

 Klumper paa et halvt hundrede Stykker. Udklækningen 

 tager 15—19 Dage. Foraarskuldet naar allerede ^/4 af de 

 fuldvoksnes Størrelse, parrer sig og lægger Æg samme 

 Efteraar. Efteraarskuldet parrer sig næste Foraar dels 

 indbyrdes, dels med de langt større Eksemplarer fra det 

 foregaaende Aars Foraarskuld. De sidstnævnte vokser 

 kun langson\t, de førstnævnte derimod rask, saaledes at 

 de begge i August Maaned er næsten lige store og om- 

 trent har den normale Størrelse; i det tredje Aar vokser 

 de kun meget lidt. Levetiden synes at være 3 — 4 Aar. 



Undertiden finder man i denne Snegleart en Snylter, 

 nemlig den ejendommelige Ammeform (Leucochloridium 

 paradoxum Carus) til en Ikte, hvis kønnede Generation 

 (Distomum (Urogonimus) macrostomum Rudolphi) lever i 

 Fugles, særlig Sangfugles Kloak. Ammeformen danner i 

 Sneglens Lever og hermafroditiske Kønskirtel et fint gre- 

 net, hvidligt Netværk, hvorfra udgaar tykkere, i Spidsen 

 kølleformet eller cylinderformet opsvulmede Grene (Kim- 

 sække); de største af disse, der indeholder talrige Ikte- 

 larver (Iktekim), søger ud i Sneglens Øjestilke, hvis Hud 

 de udspiler, saaledes at man let ser de smukt grønlig 

 eller gullig farvede Snyltere igennem den. Snart har 

 Sneglen kun Snylter i den ene, snart i begge Øjestilke, 

 ja der kan endog findes 2 i samme Øjestilk. Disse cylin- 

 driske Legemer bevæger sig stødvis frem og tilbage i 

 Sneglens Øjestilke. Til Slut revner Øjestilkens tynde 

 Hud, Snylteren falder ud, og da den ligner visse Flue- 

 larver, vækker den let Sangfugles Opmærksomhed og 

 bliver ædt af dem; efter nogen Tids Forløb kan en ny 

 Kimsæk indtage den gamle Plads. I Fuglenes Tarmkanal 

 udvikler Larverne sig og bliver kønsmodne. Sneglen faar 



