198 



sammen med Aplexa hypnorum. Den lever af de Mosser 

 og Alger, der vokser paa Sten, Grene og Stammer. Dy- 

 rene parrer sig ligesom de andre Succinea-Arter 2 Gange 

 om Aaret, nemlig tidlig om Foraaret (April) og om Som- 

 meren (Juli). Noget senere finder Æglægningen Sted (i 

 Frankrig angives henholdsvis Maj og August Maaned). 

 Æggene er kugleformede, ^h mm i Diameter. Efter godt 

 14 Dages Forløb kommer Ungerne ud af Æggene; de 

 bliver omtrent fuldt udviklede samme Efteraar. Arten er 

 taget paa Sjælland, Bornholm (Mose ved Kannikegaarden), 

 Falster, Fyn, Øst- og Midtjylland. Subfossil kendes den 

 fra Ferskvandskalk under en Mose ved Nexø, samt fra 

 Kildekalk i Jylland og paa Fyn. 



[4. S. (Lucéna) arenåria Bouchard-Chantereaux (Fig. 

 166). Dyret tilsyneladende sort, nøjere betragtet mørke- 

 brunt^graat med tætstillede, fine, sorte Prikker. Øjestil- 

 kene cylindriske, tykke, ganske fint brunprik- 

 kede; de nedre Følere korte, mørkegraa; hen 

 Nakken løber 3—4 sorte, parallele Furer. 

 Fodsaalen skifergraa, i Midten dog med en 

 okkergul Tone. Kæben (Fig. 164) gullig, tynd, 

 stærk krummet, med meget svagt fremsprin- 

 Fig. 166. gende Midttand. Randtænderne (Fig. 165, øverste 

 Succinea Række) med kortere Basalplader samt længere 

 arenåria, og færre Spidser end hos S. oblonga. — Skallen 

 lidt forstør- omtrent som hos foregaaende; dog er den mere 

 ret (efter tykvægget, dyb brungul eller ravfarvet, med bre- 

 Lindstrøm; jerg og mere afrundet, næsten kredsrund 

 Ekspl. fra Munding. De 3^/2—4 Vindinger, hvoraf Skal- 

 Gotland), len bestaar, er stærkt hvælvede samt kraftig 

 og regelmæssig stribede. Spiret er knap saa 

 langt og smalt som hos S. oblonga og er mindre stærkt 

 snoet end hos denne. Længde 7—8 mm. Bredde 4—4^/2 mm. 

 Mundingens Højde 4 mm. Bredde 3 mm. 



Var. callifera Baudon. Skallen hvælvet, med lidet 

 regelmæssige, bølgeformede Striber, der er mindre talrige 

 end hos Hovedformen, tynd, halvgennemsigtig, svagt glin- 

 sende, ravgul — grønlig. Vindingernes Antal 2^/2, de første 

 smaa, rødlige, uden Glans. Mundingen oval, over halv 

 saa høj som Skallen er lang; de to Rande krummede og 

 forenede ved en Callus, der er langt tykkere end sædvan- 

 lig. Højde 5—7 mm. 



Det er et langsomt Dyr, der holder til paa og i Jor- 

 den, idet den ofte graver sig ned. Ligesom foregaaende 

 findes den ofte paa tørre Lokaliteter. Mørch angiver den 

 her fra Landet, nemlig nogle d£rde Eksemplarer fra Bjerre- 

 mark paa Lolland og et ganske ungt, levende Eksemplar 

 fra Ugledige ved Præstø. Disse tilhører absolut ikke den 

 typiske Form; derimod ligner de meget Var. callifera, idet 

 Callus, selv paa meget unge Skaller, er særdeles kraftig 



