199 



udviklet. Med fuld Sikkerhed kan Spørgsmaalet ikke af- 

 gøres, da Skallerne er forvitrede, og blandt andet Skalfar- 

 ven ikke kan ses. Subfossil er Arten ikke funden hos os. 

 Da Hovedformen imidlertid lever i vore Nabolande, Tysk- 

 land, Sverige og Norge, er der dog Sandsynlighed for, at 

 den vil kunne findes hos os]*). 



Basomtnatophora 



(se Side 15). 



11. Fam. Auriculidae. 



Skallen højresnoet, af forskellig Form, ægfor- 

 met, tenformet, cylindrisk, oval eller kegleformet, 

 uden eller med meget fin Navle. De danske 

 Slægter har langstrakt ægformede, ret tyndvæg- 

 gede Skaller uden Navle. Paa en enkelt Und- 

 tagelse nær (den tropiske Slægt Pédipes Adanson) 

 er de indre Vægge i Spiret helt eller delvis resor- 

 berede. Lameller findes paa Aksen og tillige ofte 

 paa Mundvæggen; hyppig er Mundranden fortykket 

 og Yderranden besat med tandagtige Fremspring. 



Dyret har en kort Snude og kun 1 Par ikke 

 indkrængelige Følere, der er cylindriske, tenfor- 

 mede eller svagt kegledannede uden eller med 

 svag Opsvulmning tæt ved Spidsen, derimod al- 

 drig brede og affladede. Foden er hos nogle Slæg- 

 ter ved en dyb Tværfure delt paa tværs i to Af- 

 snit, der kan bevæges uafhængig af hinanden; 

 flere af disse Dyr bevæger sig ret hurtig fremad 

 paa en lignende Maade som Maalerlarver. Hos 

 Hovedparten er Fodsaalen dog udelt. Kæben er 



•) Ved Bjerremark (Lolland) er 1847 af Møller Holst fundet en halvfor- 

 vitret Succinea, der paafaldende ligner S. eroenlandica (Beck) Mørch. 

 Skallen er ret solid, æg— pæreformet. Af de 3 Vindinger er den første 

 vorteformet, den næste stærk konveks, den sidste forholdsvis lille, 

 med kraftige Tilvækststriber, Sømmen dyb. Mundingen temmelig lav, 

 ægformet. Størrelse 10V2>^6V4mm, Mundingen 6^/4x5 mm. 



