209 



2. o chroleuca Des Moulins. Skallen ensfarvet okker- 

 gul eller orangefarvet, lidt gennemsigtig. 



3. fasciåta Picard. Med 1—3 Baand (1, 2, 3-0, 2, 

 3—0, O, 3). Baandene brune eller lyse, halvgennemsigtige. 



4. maculosa Mpquin-Tandon. Baandene opløst i Plet- 

 ter, disse ofte pilfoVmede (fasciis interruptis sagittiferis 

 Mørch). 



Der findes ogsaa Individer, der er brunviolette— rosen- 

 røde med hvide Tværbaand, dannet af korte, hvide Tvær- 

 striber. 



Det er et sky Dyr, der som oftest trækker sig ind 

 i Skallen ved den mindste Berøring, idet det lægger 

 Foden sammen paa tværs. Ligesom de øvrige Medlem- 

 mer af den Familie, hvortil denne Snegl hører, gaar den 

 paa en højst ejendommelig Maade: Medens den ene opsvul- 

 mede, blodfyldte Halvdel af Foden, venstre f. Eks., holdes 

 trykket ned mod Underlaget, hæves den højre, indskrum- 

 pede, blodfattige Del op, skydes fremad, og Blodet fyldes 

 nu fra venstre Halvdel over i højre, der derved svulmer 

 op og samtidig trykkes mod Underlaget; derpaa hæves 

 venstre Halvdel, denne skydes frem, fyldes med Blod, 

 trykkes mod Underlaget og saa fremdeles. Samtidig 

 hjælper Snuden til, idet Dyret strækker den saa langt 

 frem som muligt, suger sig fast med den, forkorter Snu- 

 den, og denne hjælper saaledes til at føre Legemet frem. 

 Glidningen af de to Halvdele af Foden forbi hinanden 

 lettes ved, at der udskilles et Sekret fra talrige Kirtler, 

 der ligger i den Fure, der skiller de to Halvdele af Fo- 

 den. Det er Dyr, der lever selskabelig; naar de skal i 

 Vinterkvarter, samler talrige Individer, ofte et Hundrede 

 Stykker, sig paa samme Sted. 



Arten er sjælden herhjemme. Det angives, at den 

 især lever paa Kridt- og Kalkbakker. R. H. Stamm fandt 

 den dog i Sommeren 1911 tæt syd for Lundeborg (v. Svend- 

 borg) talrig imellem tørt Bøgeløv og Kviste i Skovbunden. 

 Det er ikke udprægede Natdyr; nogle angiver endog, at 

 de er i Virksomhed om Dagen, men om Natten trækker 

 sig ind i deres Skal. Efter Regn kryber de om paa Løvet, 

 ja gaar endog et Stykke op paa Træstammerne; rører 

 man ved dem, lader de sig straks falde. Steenbuch fandt 

 dem i ret stor Mængde ved Bisserup (Sydsjælland) paa 

 høje Klinter, der var bevokset med Tjørnekrat, og som 

 skraanede ned mod Stranden. — Arten kendes fra Sjæl- 

 land (Kjøge (?), Stokkebjerg Skov i Odsherred, Myrekær 

 p. Refsnæs, Lerchenborg, Bisserup, Holsteinborg, Kainæs), 

 Smaaøerne Ormø og Flatø, Fyn (Lundeborg), Jylland 

 (Hanstholm, Vixø Kridtbakker i Thy, paa Kridtskraanin- 

 gerne i Dybdal ved Aalborg, Klitgaard ved Nibe). Alle de 



C. M. Steenberg: Landsnegle. 14 



