42 



1. fil an s Hoy (pållidus Schrenk). Uden Pletter, hvid- 

 lig med gulligt Skjold. Ordrup Mose. 



2. succineus Muller. Ensfarvet rød-rødgul med hvid 

 Underside. Amager Fælled. 



3. punctåtus Picard. Hvidlig, bestrøet med fine sorte 

 Punkter. Morch angiver, at den findes „især i Grøfter 

 ved dyrkede Marker". 



4. reticulåtus Muller. Graalig eller rødlig, med net- 

 formet sort Tegning og spredte, uregelmæssige, mørke 

 Pletter. — Dette er den almindeligste Form. I sjældne 

 Tilfælde breder det sorte Farvestof sig saa stærkt, at Dy- 

 ret set fra Rygsiden ved første Øjekast synes ensfarvet 

 sort. Denne Overgangsform til den helt sorte Form, var. 

 ni ger Morelet, træfPes i Dyrehaven. 



5. 1 i 1 a c i n u s Moquin-Tandon (violåceus Gassies). Ens- 

 farvet, mørk violet. Grejsdalen. 



Var. heydeni Heynemann. Farven hvidlig, hvidliggul 

 eller svag rødlig; Øjestilkene brune. Dyrets Længde 10 mm. 

 Kappens 5 mm. Slimen mælkehvid. — Denne Varietet 

 synes at være en Overgangsform mellem A. agrestis og 

 A. lævis, og den henføres derfor snart til den ene og 

 snart til den anden Art. Heynemann stiller den dog til 

 agrestis. Mørch angiver at have fundet den ved Konge- 

 kilden. 



Denne i vort Land saa almindelige Snegl findes næ- 

 sten overalt paa Marker og Enge, ved Søbredder og i Ha- 

 ver. Den gør stor Skade paa Markerne ved at æde 

 det spirende Korn; ogsaa Kaal, Roer og Kløver samt 

 alle saftige Plantedele fortærer den med Begærlighed. 

 Efter flere paa hinanden følgende fugtige Somre tiltager 

 Agersneglene stærkt i Antal, og de kan da fuldstændig 

 ødelægge en Marks Afgrøde. De nøjes da ikke med Bla- 

 dene, men æder ogsaa Kærnerne, selv efter at Kornet er 

 høstet og sat i Stak. Ogsaa i Haver og særlig i Mist- 

 bænke kan de anrette betydelig Skade. — Det er sky Dyr, 

 der om Dagen gemmer sig og først om Aftenen og om 

 Natten kommer frem for at æde. Deres Formeringsevne 

 er stor. Allerede naar de er godt et Par Maaneder gamle 

 og kun er halvvoksne, begynder de at lægge Æg. Hvert 

 Individ lægger flere Gange i Løbet af Aaret 20—40 Æg i 

 Jordhuller, og man kan finde deres Æg næsten paa alle 

 Aarstider. Disse er omtrent kuglerunde, klare og c. 2 mm 

 i Diameter. Udklækningen tager 20—30 Dage, eftersom 

 Vejret er varmt eller koldt. Dyrenes Levetid varierer fra 

 1— P/2 Aar. 



2. A. (Hydrolimax) lagvis Muller (Limax brunneus 

 Draparnaud). (Fig. 36). Dyret plumpt, valseformet med langt 

 Skjold og Hals. Naar Halsen er helt udstrakt, indtager 



