89 



kugleformet, med lavt kegleformet Spir, og aaben, ret dyb 

 Navle. De 5 — 6 Vindinger temmelig stærkt hvælvede, 

 adskilte ved en dyb Søm; sidste Vinding fortil svagt ned- 

 stigende. Mundingen afrundet maaneformet, Mundranden 

 skarp, Yder- og Basalranden udvidet, Akseranden stærkere 

 tilbagebøjet. En svag, lys Læbe i Reglen til Stede. Skal- 

 overfladen meget fint tværstribet, mat eller svagt silke- 

 glinsende, med talrige fine Spiralfurer. Embryonalvinding- 

 erne glatte og mere glinsende. — Farven varierer en 

 Del. Der findes rent hvide, graalige, gullige, rødligt horn- 

 farvede og rødbrune Skaller, som er ensfarvede eller har 

 et smalt rødligt Baand, der paa næstsidste Vinding forlø- 

 ber lige over Sømmen. Ogsaa Formen er variabel, idet 

 man baade træffer Individer med højt, kegleformet og med 

 stærkt nedtrykt Spir, Bredde 17—20 mm. Højde 13—17 mm. 



Det er et trægt Dyr, der ynder varme, fugtige og 

 skyggefulde Steder; man finder den derfor ofte i tæt, lavt 

 og fugtigt Krat, paa Gærder og i Græsset ved Randen af 

 Bække og Søer. Om Vinteren lukker den for Skallen 

 med flere (2—4), med Mellemrum anbragte, fine Hinder 

 (hærdnet Slim), hvori der ofte er indlejret Kalkkorn. Fra 

 de fleste Egne af Landet kender man denne Snegl (Jyl- 

 land, Fyn, Sjælland, Møen, Bogø, Falster, Laaland og Born- 

 holm); subfossil er den funden i en undersøisk Mose (i 

 Frihavnen), i Køkkenmøddinger, Gytje, Sneglemergel og 

 Kildekalk. 



4. Helicélla Férussac. 

 (Xerophila Held). 



Skallen uigennemsigtig, bleg, graa, gullig eller 

 hvidlig, ofte prydet med mørkere Baand eller 

 Pletter, stærkt varierende i Form, fra skiveformet 

 til kegleformet og taarnformet. Vindingerne cy- 

 lindriske eller svagt kantede ; Navlen tydelig. Mun- 

 dingen med en skarp Rand, der snart er lige, 

 snart svagt tilbagebøjet; en svagere eller kraftigere 

 Læbe oftest til Stede. Haar findes med en enkelt 

 Undtagelse ikke paa Skallen. — Kæben har 4—11 



