92 



svage lyse, halvgennemsigtige Baand eller hyppigere med 

 hvide Stænk og Tværstriber. Bredde 5—6 mm, Højde 3— 

 3^/2 mm. 



En halv Snes Eksemplarer af denne Art er taget af 

 Adjunkt Lassen paa et Gærde ved Dyrehaveskoven mel- 

 lem Nyborg og Holckenhavn*). Der er stor Sandsynlighed 

 for, at denne Art, der ikke lever i vore Nabolande Norgej 

 Sverige og Tyskland, er indført, formentlig fra Frankrig 

 eller Belgien eller — at Individerne er fejl etiketterede i 

 Lassens Samling]. 



[H. (Candidula) candidula Studer (H. unifasciåta 

 Poiret). Dyret askegraat. — Skallen ret tyk, nedtrykt kugle- 

 formet, dannet af 4^/2—5 svagt hvælvede Vindinger, der 

 paa Overfladen er adskilte ved en temmelig dyb Søm, 

 Navlen lille. Mundingen afrundet halvmaaneformet; Mund- 

 randen skarp og lige, indvendig med en kraftig, hvid Læbe. 

 Skaloverfladen tæt besat med fine Tværstriber, Embryonal- 

 vindingerne dog glatte. Farven er hvid, kalkagtig, eller 

 graalig, næsten altid med et tydeligt, brunligt eller graaligt 

 Baand lidt oven for Vindingernes Midte, ofte tillige med 

 flere svagere Baand under dette. Bredde 5^/2 — 7 mm, Højde 

 3^/2 — 4 mm. 



Et Eksemplar er fundet mellem de under foregaaende 

 Art omtalte Eksemplarer fra Dyrehaveskov ved Nyborg 

 (Lassens Samling). Arten findes i Tyskland og gaar op 

 til Mecklenburg og Holsten; den er sikkert ikke hjemme- 

 hørende her i Landet, og dens Tilstedeværelse kan for- 

 klares paa samme Maade som for foregaaende Arts Ved- 

 kommende]. 



[H. ericetorum Muller (H. itala Linné, Fig. 79). Dy- 

 ret gulligt eller hvidligt med to brune Striber hen over 

 Ryggen, i Forlængelsen af de mørkegraa Øjestilke. Kær- 

 lighedspilene 2, lange, trinde og noget forskellig krum- 

 mede. — Skallen omtrent skiveformet, med meget lavt 

 og svagt hvælvet Spir. Vindingernes Antal 6; disse er 

 cylindriske, den sidste betydelig større end næstsidste, 

 fortil svagt nedstigende og mod Mundingen noget udvidet. 

 Sømmen temmelig dyb; Navlen meget vid og aaben. Mun- 

 dingen oval, noget udskaaret af næstsidste Vinding, Mund- 

 randen skarp og paa gamle Eksemplarer svagt tilbagebøjet, 

 indvendig med en svag, hvid Læbe. Skallen ret fast og 

 med Undtagelse af Embryonalvindingerne (P/2— 2) fint 

 tværstribet, hvidlig eller svagt gullig, i Reglen med flere 

 brune Spiralbaand (Længdebaand), af hvilke især to er 



*) Prof. Martens og Dr. Westerlund mener, at Morch har bestemt Eksem- 

 plarerne forkert, og at de tilhører H. intersecta; dette maa benægtes, 

 de danske Eksemplarer er absolut typiske Stykker af H. conspurcata, 

 der viser den for denne Art ejendommelige Haarbeklædning. 



