overfladen ofte med brune Tværstriber. Bredde 9 mm. 

 Højde 5 mm. I næsten alle Dele af Landet ret almindelig. 



7. gyråta Westerlund. Som foregaaende, men Spiret 

 er næsten ganske fladt, og Vindingerne tiltager meget 

 langsomt i Bredde, den sidste næppe større end næstsid- 

 ste. Navlen er meget bred, Mundingen afrundet, Basal- 

 randen buet og Læben svagere end hos foregaaende. Den 

 er rustfarvet eller mørkebrun og haaret. Bredde 8^/2 — 

 10 mm, Højde 4—5 mm. — Møens Klint. 



Man træffer denne Art næsten overalt her i Landet i 

 Skove, Parker, Haver og Enge, saavel paa temmelig tørre 

 som paa fugtige Steder; den foretrækker dog langt de sid- 

 ste Lokaliteter. Naar det er tørt, finder man den ofte 

 siddende paa Undersiden af urteagtige Planters Blade, 

 paa Grene eller Træstammer eller under det øverste Lag 

 nedfaldne Blade; Mundingen er da tillukket med en tynd 

 Hinde. Det er en af de sidste Helicider, der gaar i Vinter- 

 dvale, ligesom den er en af de første, der kommer frem 

 om Foraaret. Om Vinteren kan man finde den under det 

 nedfaldne Bøgeløv eller i Udkanten af Naaleskove under 

 nedfaldne Gran- og Fyrrenaale krybende omkring selv i 

 temmelig koldt Vejr. Æglægningen finder Sted i Tids- 

 rummet April til September. Hvert Individ lægger c. 30 

 — 40 Æg. Disse er kuglerunde (1,5 mm i Diameter), halv- 

 gennemsigtige og omgivne af en hindeagtig, hvidlig og 

 svagt perlemorglinsende Skal. Udklækningen tager 20 — 

 25 Dage. 



Subfossil er Arten fundet i en Støvaflejring ved Øxne- 

 bjerg samt i Kildekalk. 



[H. (Fruticicola) umbrosa Partsch. Dyret graagult, 

 med mørkere Hoved og Ryg; Kappen med store, sorte 

 Pletter. — Skallen halvgennemsigtig, næsten skiveformet, 

 med svagt hvælvet Spir, bestaaende af 5—5^/2 affladede 

 Vindinger, den sidste med en svag stump Kant, ved Mun- 

 dingen nedstigende. Sømmen dyb. Undersiden af Skallen 

 flad; Navlen inderst smal, derpaa udadtil pludselig meget 

 stærkt udvidet. Mundingen tvær-oval, med ringe Udskæ- 

 ring for næstsidste Vinding, nedadvendt og skraat stillet 

 i Forhold til Aksen. Mundranden tilbagebøjet, særlig 

 stærkt paa Undersiden og ved Aksen. Læben svag, hvid- 

 lig. Overfladen fint stribet, kornet og svagt glinsende; 

 Farven skiden lysegul, med smalt hvidt Kølbaand. Bredde 

 10^2—13 mm. Højde 51/2— 6V2 mm. 



Et Eksemplar af denne Art er fundet mellem Skaller af 

 Helicella strigella fra Bisserup Have ved Holsteinborg, 

 hidrørende fra Pastor F. Jacobsen. Eksemplaret er større 

 end de tyske Eksemplarer, nemlig 14 mm x 7 mm. Det er 

 sikkert indført]. 



