101 



ombøjede Akserand. Mundingen smal halvmaaneformet, 

 kun beliggende paa Skallens Underside; Mundranden 

 svagt tilbagebøjet, Læben svag, hvidlig, udvendig fra vi- 

 sende sig som et rødgult Tværbaand. Overfladen fint stri- 

 bet og sparsomt beklædt med korte og stive, i Spidsen 

 bøjede Haar, der let og hurtig falder af. Farven er lyse- 

 gul med hvid Køllinie. Det danske Eksemplars Bredde 

 6,3 mm, Højde 4,7 mm. 



Et noget afslidt Eksemplar af denne Art er i Somme- 

 ren 1837 taget af Adjunkt Lassen i Teglværkskoven ved 

 Nyborg. Den er formodentlig, ligesom de andre paa dette 

 Sted fundne sjældne Arter (Helicella conspurcata og can- 

 didula) indført, eller der er sket en Etikette-Forbytning. 

 Arten hører hjemme i den sydlige Del af Mellemeuropas 

 Bjærgland. Den angives at forekomme sjælden og plet- 

 vis i Syd-Tyskland. Mørch angiver den dog ogsaa fra 

 Holsten; dens Forekomst dér er dog tvivlsom]. 



7. Helicigona Férussac. 

 Skallen er ret variabel, fra kugleformet-top- 

 formet til linseformet, lys hornfarvet — mørkebrun, 

 ensfarvet eller plettet, med O, 1 eller 2 Baand. 

 Mundingen halvmaaneformet, oval eller elliptisk, 

 med tilbagebøjet Mundrand. Kæben bærer 2 — 16 

 kraftige Ribber. Radula omtrent som hos Slægten 

 Helix (Pig. 87). Kønsorganerne: Penis kort, men Epi- 

 phallus lang, til den sidste er fæstet en Retraktor; 

 Flagellum lang og spiralsnoet. Sædgemmet meget 

 langstilket; paa Stilken findes et Vedhæng, der er 

 endnu længere end denne; det er forbundet med 

 Spermovidukten ved en Membran. Pilsækken en- 

 kelt; den er fæstet højt oppe paa den frie Ovidukt; 

 Pilen lang, med trindt Skaft og tveægget Blad. De 

 to Slimkirtler kraftige, ofte togrenede. 



Der findes talrige Arter spredte over hele Europa. De 

 to her i Landet repræsenterede Grupper adskilles saaledes: 



Skallen linseformet, med temmelig aaben Navle 



Helicigona s. str. (Chilotréma Leach). 

 Skallen næsten kugleformet, Navlen omtrent 

 eller helt lukket Ariånta Leach. 



