113 



eller helt sammensmeltede Baand. Mundrandens Yder- 

 og Inderside, Læben, Navlepartiet og Mundvæggen er 

 mørkebrunt farvet. Bredde 20— 23 mm. Højde 15— 17 mm. 



De to Arter H. hortensis og H. nemoralis adskilles 

 som Regel let ved Læbens og Mundrandens Farve, Skal- 

 lens Størrelse og Mundingens Form. I flere Tilfælde nær- 

 mer de sig dog saa stærkt til hinanden, at det kan være 

 vanskeligt, ja i visse Tilfælde umuligt at skelne dem fra 

 hinanden, naar der kun ses paa Skallen. Der findes store 

 H. hortensis, der i Størrelse ganske svarer til normale H. 

 nemoralis, og smaa H. nemoralis, der ikke er større end 

 almindelige H. hortensis; der findes H. nemoralis med 

 kridhvid Læbe og H. hortensis med rødlig eller brun Læbe 

 o. s. V. — I saa Tilfælde maa man ty til Anatomien, idet 

 Kønsorganerne, særlig de fingerformede Kirtler, afgiver 

 gode Kendetegn. Heller ikke disse er dog i alle Tilfælde 

 paalidelige, og kun Kærlighedspilens Bygning afgiver et 

 absolut sikkert Kendetegn. Bastarder dannes let mellem 

 de to Arter, og disse kommer da til at indtage et Mellem- 

 stadium (Eks. Pilens Længde som Regel 6—6,5 mm), eller 

 de faar nogle Egenskaber fra den ene Art, andre fra den 

 anden. 



Variationerne i Grundfarve, Farvetegning, Form og 

 Størrelse er næsten endnu større end hos foregaaende 

 Art. De kan inddeles saaledes: 



I. Efter Grundfarven og Farvetegningen. 



1. albina Moquin-Tandon. Skallen bleg, næsten hvid, 



med en svag gullig Tone. GI. Jærnbanevold 

 (Valby), Utterslev, Vordingborg og Møen. 



2. viréscens Westerlund. Ensfarvet gulgrøn. Søm- 



men og Læben hvidlig. — Holsteinborg, Strib. 

 Undertiden findes Overgange til olivengrønne 

 Skaller med brunlig Tone og da med Baand (Var. 

 77) eller med fine mørke Tværstriber. Højris. 



3. lutea Miiller (straminea Westerlund). Skallen ren 



gul eller straagul. 



a) unicolor. Skallen ensfarvet, uden Baand. Alm. 



b) fasciåta Moquin-Tandon. Med brune Baand. 

 Baandvariationerne er følgende: Nr. 1, 2, 4, 6, 7, 

 9, 10, 11, 15, 16, 17, 20, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 

 31, 32, 33, 45, 46, 47, 48, 53, 56, 57, 59, 60, 66, 

 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 77, 81, 84, 85, 86, 87. 

 Meget almindelig. Ogsaa Former med ganske 

 smalle, linieformede Baand forekommer. Lige- 

 ledes er hist og her fundet 6-baandede Eksem- 

 plarer (sexfasciåta Picard) eller saadanne, der 



■C. M. Steenberg: Landsnegle. 8 



