118 



Variationer: 



Naar Hensyn tages til Skallens Form, kan der udskil- 

 les 3 Former, nemlig foruden de normale Individer, hvor 

 Skalbredden omtrent er lig Højden: 



1. gésneri Hartmann, hvor Højden er betydelig større 

 end Bredden og 



2. inflåta Hartmann, hvor Bredden er større end Høj- 

 den, og hvor Spiret er stærkt nedtrykt. — Medens den 

 høje Form forekommer her i Landet, er den lave Form 

 hidtil ikke kendt herfra; men den findes her maaske. 



3. costellifera Baudon. Eksemplarerne groft ribbede. 



Farve- og Baand variationer: 



4. brunnea Moquin-Tandon. Ensfarvet brun, uden 

 Baand. 



5. fasciåta Porro. Skallen bleg, med tydelige mørke- 

 brune Baand. 



Der kendes følgende Baandvariationer (se S. 107): 

 Nr. 1, 6, 7, 10, 11, 17, 18, 19, 45, 69, 86. De almindelig- 

 ste af disse er Nr. 6 og 18; meget sjældne er Nr. 1, 11, 

 17, 45, 69 og 86. 



Navnet Vinbjærgsneglen stammer fra Tyskland og 

 Frankrig, hvor denne Snegl holder til paa Vinbjærgene. 

 Her i Landet gaar den ofte under Navnet Voldsneglen, 

 idet den hyppig holder til paa gamle Volde, paa Skrænter 

 og Bakker. Desuden findes den i store Mængder i aabent 

 og forhugget Krat, hvor Solen har rigelig Adgang, sjæld- 

 nere i Haver; thi naar der bliver ryddet for meget op paa 

 det Sted, hvor den lever, forsvinder den som Regel. Den 

 holder sig ved Jorden; man kan vel finde den opkrøben 

 paa Stammer, men den sidder da sjælden ret langt fra 

 Jorden. Den tager hovedsagelig Planteføde, men æder 

 ogsaa gerne døde Dyr, Affald, Brød, der er kastet ud til 

 Fuglene, og lignende. 



Parringen finder Sted i Maj og Juni Maaned paa fug- 

 tige og varme Dage, dog kan man ogsaa træffe Individer 

 i Parring senere paa Aaret. Parringen indledes med et 

 ejendommeligt Forspil, der kan vare flere Timer. De to 

 Individer stiller Forkroppene lodret og trykker Fodsaa- 

 1erne mod hinanden, samtidig stryger de kærtegnende 

 hinanden med Øjestilkene, beføler hinanden med Mund- 

 lapperne og slikker Slimen af hinandens Hud. Derpaa 

 trækker det ene eller begge Individerne sig noget tilbage 

 for efter en kort Pause at begynde Kærlighedslegen paa 

 ny. Efter nogen Tids Forløb udstøder de deres Kærlig- 

 hedspil, hvormed Modpartens Hud saares og irriteres. 

 Spidsen knækker ofte af og bliver siddende i Huden, me- 



