141 



buet, udadtil fortsættende sig i et trekantet, affladet Parti 

 eller i 1—2 Folder, Interlamellar-Rummet glat eller med 

 1 — 2 smaa Folder, Aksefolden lav, hvid, synlig i Mundin- 

 gen. Ganevalken oventil stærkt knudeformet fortykket, for 

 neden fortsættende sig i en kraftig, hvid Basalvalk. 1 

 Ganefold (Hovedfolden), der kun gaar lidet forbi den svagt 

 krummede Maanefold. Clausiliet (Fig. 110) med forholdsvis 

 bred, fortil afrundet Plade. Skallængde 9— 10 mm. Bredde 

 2—2,5 mm. 



Her fra Landet kendes følgende Varieteter: 



1. septentrionålis A.Schmidt. Skallen buget, kor- 

 tere (8 — 8^/2 mm lang og Z^h mm bred) og endnu finere 

 stribet end Hovedformen. Mundsømmen knap løsnet fra 

 næstsidste Vinding; Basalfolden svagere udviklet. — 

 Brøndshøj, Fursøen, Mølleaaen, Møens Klint, Hammershus. 



2. exigua Westerlund. Skallen cylindrisk— tenformet, 

 meget fint stribet, uden eller næsten uden hvide Sømstri- 

 ber, med meget lille Munding. Længde 8 mm. Bredde 

 2^/2 mm. Sammen med Hovedformen, men sjældnere. 



3. subrugosa Westerlund. Skallen mørk, fint stribet, 

 undertiden gitterstribet, paa sidste Vinding grovt stribet 

 eller endog ribbet. Vindingernes Antal 11. Nedre Lamel 

 enkel, sjælden tokløvet udadtil. Hovedfolden gaar mere 

 eller mindre bag ved Maanefolden; denne er ofte saa 

 stærkt krummet, at dens nedre Ende er parallel med 

 Sømmen. Længde 8— 10^/2 mm. Bredde 2—2^2 mm. Born- 

 holm, Boller (Horsens). 



4. elongåta Clessin. (Fig. 121 c). Forlænget tenfor- 

 met, sortebrun. Vindingernes Antal 12. Nedre Lamel of- 

 test udadtil og indadtil gaffeldelt. Ganevalk ret svag. 

 Længde 11 — 12 mm. Bredde 2^2 mm. — Ved Vejle Fjord. 



5. erronea Westerlund. Lille, buget — tenformet, mørk 

 kastaniebrun; Hovedfolden gaar indadtil langt forbi Maane- 

 folden. Længde 8 mm. Bredde 2^/2 mm. — Bornholm. 



Ogsaa monstrøse Former er fundne, saaledes et højre- 

 snoet Ekspl. ved Nykjøbing p. Sj. (Budde Lund), desuden 

 Eksemplarer med fordoblet og fortykket Mundrand (Møen). 



Denne Art forekommer meget almindelig udbredt i 

 største Parten af Landets Skove. Man træffer den der i 

 det visne Løv, paa nedfaldne Grene, under Sten, ved 

 Trærødderne imellem Mos og paa selve Træstammerne. 

 Den kendes fra Sjælland, Møen, Flatø, Lolland, Falster, 

 Bornholm, Fyn, Øst- og Midt-Jylland; subfossil er den 



