143 



mørkere Nakke og Øjestilke. — Skallen kølleformet — ten- 

 formet, bestaaende af 10—13 Vindinger; de 3—4 første 

 Vindinger lige brede, de derpaa følgende hurtig tiltagende 

 i Størrelse, de to sidste bredest. Farven brunlig, Over- 

 fladen ribbestribet; Ribberne hyppig gaffeldelte, enkelte 

 hvide, særlig lige under Sømmen. Sidste Vinding ind- 

 trykt paa Midten, med veludviklet Nakkekøl og Nakkefure. 

 Mundingen rhombisk— pæreformet, med tilbagebøjet, sam- 

 menhængende, fri Mundsøm, der snart er hvid, snart 

 brunlig. Den øvre Lamel forbunden med Spirallamellen, 

 den nedre temmelig kort, gulbrun, bagtil med en Sidegren, 

 fortil enten udløbende i 2 Smaafolder, saaledes at den 

 bliver X-formet, eller endende i en trekantet Pude. Inter- 

 lamellar-Rummet glat eller med 1—2 Folder. Akselamel, 

 Basalvalk og Basalfure veludviklet; Ganevalk til Stede. 

 Hovedfolden gaar et godt Stykke forbi den næsten rette 

 Maanefold. — Clausiliet (Fig. 108) ligner noget den fore- 

 gaaende Arts, men Pladen er mere udhulet, og det tre- 

 kantede Fremspring paa Ydersiden oftest større, desuden 

 udgaar Stilken under en næsten ret Vinkel fra Pladen. 

 Skallængde 12 — 13 mm. Bredde 3 mm. 



Der kendes her fra Landet følgende Former og Varieteter : 



1 Formå minor, tumida n. Længde lOmm, Bredde 

 3^/4 mm. 



2 Formå major A. Schmidt.-^ Længde 13^/2 — 15mm, 

 Bredde S^U—S^I^ mm. 



3. Var. sej un eta A. Schmidt. (Fig. 118 a, &). Den øvre 

 Lamel kort, ved et temmelig langt Mellemrum adskilt fra 

 Spirallamellen. Længde 10,5— 13,5 mm. Bredde 2,9— 3,5 mm. 



4. Var. truncåtula Westerlund. Skallen horngul, 

 med affladede Vindinger; disse opadtil jævnt sluttende, 

 men nedadtil brat afskaarne mod Sømmen. Mundsømmen 

 fortykket, fremstaaende. 



Næsten overalt i vore Bøgeskove træff'er man denne 

 Snegl, i det visne Løv, i Mos og i stor Mængde paa ned- 

 faldne Grene, særlig paa fugtige Steder, saaledes ogsaa 

 ved Randen af Moser og Søbredder imellem Rør. Hoved- 

 formen er sjælden her i Landet; hidtil er den kun kendt 

 fra Kejbjærg Skov (v. Nyborg), men den findes sikkert 

 ogsaa andre Steder. Her i Norden er det Varieteten 



