160 



øvre og nedre Ganetand sig dybt ind i Ganen som 2 lange 

 Lameller. De 2 Ganeknuder (Gi og Gg) og de 2 Basal- 

 knuder (Gq og G7) kan mangle eller være til Stede. 

 Der kendes her fra Landet følgende Former: 



1. sexdentåta Montagu med 



V,,,- A*)-B-G„,. 



2. septemdentåta Férussac (formå typica) 



3. octodentåta Studer 



''^2> 3) 4 -^ " ^3> 5> 6* 



4. férox Westerlund (Pig. 130) 



'^2y 3) 4 -^ -^ ^2> 3> 5) 6* 



' 1> 2) 3) 4 "^ -'-' ^1) 2J 3> 5) 6* 



Formen ferox med 9 Tænder er hyppigst her i Lan- 

 det. Man træffer ret almindelig denne Snegl i talrige Ek- 

 semplarer paa fugtige Steder, ved Sø- og Aabredder, under 

 Sten, Blade og Grene samt paa Siv, desuden i Enge og i 

 Udkanten af fugtige Skove. Den kryber livlig om, bæ- 

 rende Huset næsten lodret. Fra Sjælland, Bornholm, Møen, 

 Falster, Langeland, Samsø, Øst- og Midtjylland kendes denne 

 Art; subfossil er den funden i den undersøiske Mose i 

 Frihavnen samt i det øvre Tørvelag i enkelte Moser i 

 Vest- og Sydsjælland. 



2. V. (Alæa) moulinsiåna Dupuy (Pupa lævigåta 

 Kokeil, P. ventrosa Heynemann). (Fig. 131). Dyret mørke- 

 graat, med mørkere Nakke og lysere Sider og Fodsaal. — 

 Skallen ægformet, noget oppustet, lyst hornfarvet, glinsende 

 og gennemsigtig, glat eller yderst fint stribet. Vindinger- 

 nes Antal 4^/2—5^/2; de er konvekse og adskilte af en 

 temmelig dyb Søm. Sidste Vinding meget stor, indtagende 

 over Halvdelen af Skalhøjden. Navlen kort, cylindrisk og af 

 ringe Dybde; Nakkevalk og Nakkefure veludviklede. Mun- 

 dingen skævt hjerteformet, med især for neden stærkt til- 

 bagebøjet Mundsøm; Yderranden lang, med stærkt frem- 

 springende Ganevinkel og stor øvre Mundbugt, Inderranden 

 kortere og buet. Tænderne dybtliggende; det typiske Tal 

 er 4, hvoraf 1 lamelformet Vægtand (F3), 1 mere kegle- 

 formet Aksetand {Å2) samt 2 lamelformede Ganetænder 



•) Naar der her og i det følgende kun skrives A, menes altid A2, den 

 eneste forekommende Aksetand hos Slægten Vertigo. 



