162 



dyb, Navlen oftest tillukket. Mundingen halvægformet, 

 med svagt indtrykt Yderrand og tilbagebøjet Mundsøm; 

 dennes Ender forbundne ved en ganske svag Callus paa 

 næstsidste Vinding. En stærk, lys Nakkevalk er til Stede; 

 Ganevalken ligeledes meget kraftig udviklet. Tændernes 

 Antal ret variabelt, fra 4 til 7. Vægtanden samt øvre og 

 nedre Ganetand er lamelformede, de øvrige knudeformede. 

 Højde 1,71—2,1 mm. Bredde 1,03— l,i5 mm. 



De 2 første Former og navnlig Nr. 2 er de alminde- 

 ligst forekommende. 



Det er en af Danmarks almindeligste Vertigo-Arter. 

 Den findes i Reglen opkrøben paa Mure og Sten, særlig 

 naar der op om disse vokser Græs, mest i eller i Nær- 

 heden af Skov og Krat. Den ynder Fugtighed og til en 

 vis Grad Sol, saaledes findes den aldrig i den mørke, in- 

 dre Del af Skoven eller paa Nordsiden af Mure eller Skov, 

 men gerne paa Sydsiden. I Modsætning til de fleste an- 

 dre Vertigo-Arter kan den findes paa Steder, hvor Vinden 

 staar stærkt paa. Den kendes fra talrige Lokaliteter paa 

 Sjælland, desuden fra Bornholm, Falster, Egholm (i Store- 

 bælt), Langeland, Fyn, Samsø, Øst- og Midtjylland. Sub- 

 fossil er den funden i den undersøiske Mose i Frihavnen, 

 i Ferskvandskalk under en Mose paa Bornholm samt tal- 

 rig i Kildekalk (Bornholm, Veistrup Aa paa Fyn). 



4. V. (Alæa)substriåta Jeffreys (Ptipa curta Held). 



(Fig. 133). Dyret kort, henimod Halespidsen med en svag 



Køl. Farven graalig; Ryggen mørk, undertiden næsten 



sort, Siderne og Fodsaalen lysere. — Skallen oval-ægfor- 



met, med 4^/2—5 temmelig stærkt konvekse Vindinger. Af 



disse er den sidste meget svagt og uregelmæssig stribet, 



undertiden næsten glat, den næstsidste prydet med meget 



grove, regelmæssig stillede, ribbelignende Striber, den 



tredjesidste med noget finere og mere tæt stillede Striber, 



