173 



øvre Ende af Penis. Denne bærer omtrent paa 

 Midten et langt Vedhæng (Flagellum), der forne- 

 den er cylinderformet, foroven kølleformet udvi- 

 det. Sædgemmet er stort og langstilket. 



Slægten omfatter over et halvt Hundrede Arter, der 

 er fordelt over hele Jorden. Her i Landet forekommer 

 kun 1 Art. 



1. P. muscorumLinné. (Fig. 144). Dyret aflangt, slankt, 

 med lidet fremspringende og tæt stillede Hudvorter. Far- 

 ven gulgraa— mørkegraa; Ryggen mørkere, ofte næsten 

 sort. Siderne og 

 Fodsaalen lysere. 

 — Skallen rødbrun, 



ægformet-cylin- 

 drisk, dannet af 6 

 —7 meget fint stri- 

 bede og lidet hvæl- 

 vede Vindinger; af 

 disse er de tre ned- 

 re næsten lige bre- 

 de, de tre øvre no- 

 get smallere, dan- 

 nende en stump, 



afrundet Spids. Sømmen ikke videre dyb; Navlen naale- 

 stikformet, hos gamle Eksemplarer næsten lukket. Sidste 

 Vinding med en parallel med Mundranden løbende, bred, 

 hvid Valk (Nakkevalken). Mundingen halvoval— halvcir- 

 kelformet, hvidlig, med tilbagebøjet Mundsøm, hvis Ender 

 er forbundne ved en svag Kalkbelægning (Cailus) paa 

 næstsidste Vinding, og som indvendig er forsynet med en 

 tyk, hvid— hvidgul Læbe. Den typiske Form mangler Tæn- 

 der. Længde 3—4 mm. Bredde F/4— 2 mm. 



Arten varierer meget baade med Hensyn til Størrelse, An- 

 tal af Vindinger, Sømmens Dybde og Skaltændernes Antal. 

 Man kan her i Landet skelne mellem følgende Former: 



1. unidentåta C. Pfeiffer. {F'ig. \44 b, c). Med en lille 

 vorteformet Tand midt paa Mundvæggen, Den hyppigste 

 Form her i Landet. 



Fig. 144. Pupilla muscorum, X 7. a for- 

 må elongata, b formå unidentata, c Nakke- 

 partiet af samme. 



