193 



Snylteren i sig ved at æde Blade, hvorpaa Fugle-Ekskre- 

 menter, der indeholder Ikteæg, er udtømt. 



Ravsneglen synes at have en vid Udbredelse; den 

 findes formodentlig i hele Landet. Subfossil kendes den 

 fra Flængmose (Karrebæk, Sydsjælland), den undersøiske 

 Mose i Frihavnen, en Mose paa Anholt, en Støvaflejring 

 ved Øxnebjerg samt flere Steder fra Kildekalk (Var. trian- 

 fracta fra Nørlund). 



2. S. ( A m p h i b 1 n a ) p f el f f e r i Rossmåssler. (Fig. 160). 

 Dyret mørkt, næsten sort, sjældnere mørkegraat. Kæben 

 <Fig. 13) med en tilspidset Midttand, uden Sidetænder, ly- 

 sere og mere gullig 

 farvet end hos fore- 

 gaaende og med kun 

 svagt afrundede Hjør- 

 ner paa Ganepladen. 

 Radula omtrent som 

 hos foregaaende Art. Fig. 160. Fig. 161. 



— Skallen langstrakt pig. 160. Succinea pfeifferi, Fig. 161. 

 oval — langstrakt æg- Var. recta, f. danica. Ganske lidt for- 

 formet, forholdsvis ^*^''''^*- 

 tykvægget, glinsende og fint stribet. Spiret kort, men 

 tydelig afsat fra den øvrige Del af Skallen. De 3—3^/2 

 Vindinger hurtig tiltagende i Størrelse, konvekse; den 

 næstsidste er stærkt hvælvet og fremstaaende, den sidste 

 omtrent lige bred i hele sin Længde, under Sømmen 

 noget affladet, ved Mundingen lige under Sømmen endog 

 indadbuet, hvorved den stærkt snoede næstsidste Vinding 

 kommer til at springe endnu mere frem, naar Skallen be- 

 tragtes fra Rygsiden. Sømmen dybere end hos foregaa- 

 ende. Mundingen langstrakt ægformet, oventil spids, for- 

 neden ved Akseranden ofte noget udadbuet, ellers afrun- 

 det. Mundvæggen og Akseranden gaar jævnt bueformet 

 over i hinanden; sjælden danner de en svag, stump Vin- 

 kel. Mundingen længere og smallere end hos fore- 

 gaaende. Som Regel naar Mundingens Længde omtrent 

 2/3 af hele Skalhøjden. Højde 12 mm. Bredde 6—7 mm. 

 Mundingens Længde 8—9 mm, dens Bredde 5 mm. 



C. M. Steenberg: Landsnegle. 13 



