202 



Fig. 169. Fig. 170. 



Pig. 169. Carychium 

 minimum, Fig. 170. 

 Var. inflatum, XII. 



med en svag Indbugtning og inden for denne forsynet 

 med en knudeformet Tand. Paa Aksen for neden findes 

 en kort, paa Mundvæggen en meget høj og lang Lamel; 

 denne løber en hel Omgang rundt, 

 følgende Sammenstødsstedet mellem 

 Aksen og Mundvæggen. Den alminde- 

 lige Størrelse er: Længde 1,8— 2 mm, 

 Bredde 0,9 — 0,95 mm; dog findes der 

 ogsaa Dværgformer paa 1,6— l,7mm's 

 Længde og 0,75—0,8 mm's Bredde. 



Desuden er der her fra Landet 

 kendt to afvigende Former: 



1. elongåtum Baldwin. Skallen 



med meget slankt, taarnformet Spir. 



Vindingernes Antal 5^/2. Mundingen 



mindre og smallere end hos Hovedformen. Længde 2,i mm, 



Bredde 0,85 mm. Subfossil i Kildekalk fra Bornholm 



(Milthers). 



2. inflatum Hartmann (ventricosior Mørch). (Fig. 170). 

 Skallen ægformet, oppustet, med kort kegleformet Spir, 

 stærkt tilbagebøjet Mundrand og meget kraftig fremstaa- 

 ende Læbe. Længde 1,75 mm, Bredde godt 1 mm. Brønds- 

 højholm (Sjælland), Grejsdalen. 



Det er en af vore almindeligste Snegle i Skovene. 

 Naar Bunden i disse ikke er alt for tør, forekommer den 

 der talrig i det nederste Lag af det visne Løv; i Regnvejr 

 kommer den ogsaa op paa Overfladen; men desuden fin- 

 des den paa andre fugtige Lokaliteter, paa Enge, i Haver, 

 langs Vandløb, altid skjult under Bræddestykker, Sten 

 eller deslige. Naar det bliver tørt, gaar den ofte ned i 

 Jorden langs Planterødderne og gennem Regnormegange. 

 Det er et langsomt og trægt Dyr; naar den kryber, bærer 

 den Huset næsten horizontalt. Den lever udelukkende af 

 Planteføde; det synes dog kun at være døde, fugtige og 

 halvforraadnede Plantedele, den æder. De kugleformede, 

 ravfarvede Æg, der har en ganske tynd, hindeagtig Skal, 

 lægges i Hobe nær ved Vandet eller i al Fald paa fugtige 

 Steder; de fæstes ved en æggehvideagtig Masse til faste 

 Genstande. Arten er funden paa Sjælland, Bornholm, 

 Falster, Fyn, i Øst- og Midtjylland; den er sandsynligvis 

 udbredt over hele Landet. Subfossil kendes den fra Fersk- 

 vandskalken i den undersøiske Mose i Frihavnen og i en 

 Mose (ved Nexø) paa Bornholm, fra Affaldsdyngen ved 

 Ærtebølle samt fra Kildekalk (Sjælland, Bornholm, Fyn, 

 Jylland). 



