206 



1. Ericia Moquin-Tandon. 

 (Gyclostoma Draparnaud p. p., Cyclostomus Montfort). 



Skallen kugleformet-topformet til taarnformet, 

 med lille, ofte fin, rendeformet Navle, stærkt 

 hvælvede Vindinger uden Køl, men med fine Spi- 

 ralribber og endnu svagere Striber vinkelret paa 

 disse (Gitterskulptur). Mundingen oval — bred æg- 

 formet, oventil med et fremspringende Hjørne; 

 Mundranden sammenhængende, ikke tilbagebøjet. 

 Laaget af samme Form som Mundingen, tykt, 

 fladt, dannet af 3^2—5 Vindinger, med lidt excen- 

 trisk Kerne (Nucleus). Den yderste Del af Laaget 

 ^^ er af samme Substans 



^/\\T\ ^^^ Skallen, den inder- 

 ^ ste Del danner et horn- 

 Fig. 172. En Tværrække fra Ra- agtigt eller bruskagtigt 

 dula af Ericia^ degans (efter Qvertræk. Radula (Fig. 



172) har i hver Tvær- 

 række en kort Centraltand med 5 Spidser, paa 

 hver Side af denne en længere Tand med 4 Spid- 

 ser, udenfor hver af disse en stærkere krummet 

 og smallere Tand ligeledes med 4, sjælden 5 

 Spidser, og yderst en trekantet Randtand, hvis frie 

 Rand indadtil er grovere, udadtil finere savtakket. 

 De hanlige Kønsorganer (Fig. 173) bestaar af en 

 langstrakt, gul Sædkirtel, en lang, i sin øverste Del 

 snoet Sædleder, der, et Stykke før den naar Par- 

 ringslemmet, danner en pæreformet Udvidelse. 

 Selve Parringslemmet er langstrakt, spidst og gen- 

 nemboret af Sædlederen. — Ovariet (Fig. 174) er 

 lille, simpelt rørformet eller med faa Blindsække, 



