222 



De nedre Føleres fjerde Led mangle alle de stærke Tome i den bagre ud- 

 bugede Rand, hvilke findes hos H. plumosa, og det femte Led er spolformet samt bliver 

 ikke bredere nedad som hos hin Art. 



De tvende første Fodpars Form er lig den samme hos H. plumosa, men 

 Haanden er mere oval, og Griberanden er længere samt mere skraat afskaaren, hvorved 

 den skilles let fra hin Art. 



Det sjette Fodpars femte Led er meget længere end hos H. ^ilumosa, idet 

 det er meget længere end det fjerde og meget længere end Kloen. 



Det syvende Fodpars første Led er ligesom hos B. plumosa stærkt udtruk- 

 ket i den nedre bagre Vinkel, men er hos denne Art indskaaret i talrige Tænder, me- 

 dens der hos hin Art kun findes tre til fire, der hurtig tiltage i Størrelse. Disse Saug- 

 tænder ere heller ikke af den almindelige Form, men hver Tand har en lille Bitand 

 paa hver Side, og mellem dem findes smaa Børster. 



Det sidste Par Springfødders indre Gren er kun ubetydeligt længere end 

 Grundleddet og meget kortere end den ydre Gren, der i Spidsen er væbnet med en 

 lang Torn og nogle Børster. 



Denne Art har jeg fundet i Christiania^orden udenfor Moss paa 60 Favnes 

 Dybde, og et Exemplar har jeg tåget ved Haugesund blandt Exemplarer af H. phmtosa. 



Gen. m. SULCATOR, Spence Bate, 1854. 



Deriv. : SulcatoT (en, som drager Furer efter sig.) 



Syn.: 1851. Bellia, Spence Bate, Ann. Nat. Hist. Vol. VII. p. 31S. 



1854. Sulcator, Spence Bate, Ann. Nat. Hist. Vol. XII. p. 504. 



1862. — Spence Bate, Catal. Amphip. Crust. Brit. Mus. p. 112. 



1870. — A. Boeck, Crust. amphip. bor. et aret. p. 56. » 



Typ.: Onisciis arenatius, Slabber. 



Maxillæ Imi paris palpo larticulato. 



Pedes maxillares articulo palpi 2do sat lato. 



Pedes lm! et 2di paris vix subcheliformes. 



Pedes trium parium ultimorum articulis perlatis et :id fodiendum constructi. 



Corpus non valde compressum; capite in rostruni mediocriter longum elon- 

 gato; epimeris permagnis. 



Segmentum postabdominis 3tium valde elongatum, latum, semicylindricum; 

 segmenta postabdominis tria posteriora sub 3tium curvata. 



Appendix caudalis lata, lissa. 



Denne Slægt opstillede Spence Bate i 1851 med Navnet Bellia, men kaldte 

 den i 1854 Sulcator. Han henfører den til Phoxides, men stiller den dog langt fra 

 Phoxns. Et Rudiment af den typiske Art S. arenarius, der neppe afviger fra den af 



