238 



henførte Onisms serratus, Fabricius, til Slægten AmphithoS. Milne-Edwards optog 

 Slægten i 1840 og skilte den fra Slægten Amphithoe, fordi de tvende første Fodpar 

 ikke ere forsynede med en Gribehaand. Krøyer vil i 1854 helst lade Slægten Acan- 

 thonotus gaa ind, da han finder det vanskeligt at drage Grændsen mellem Acanthonotus 

 og Amphithoe. Da Slægten Amphithoe efter Milne-Edwards indeholdt saa mange Arter, 

 troede han dog at burde beholde den af praktiske Grunde og stiller derfor hen til 

 denne Arteme A. serratus (serra) og A.inflatus, medens han dog tror, at Milne-Edwards' 

 A. Nordmanii bør udelades. White forandrer Slægtsnavnet til Vertumnus, da hint Navn 

 allerede før var benyttet til en Fiskeslægt. Navnet Vertumnus er dog ogsaa af Otto i 

 1821 benyttet til en Turbellarie. Af Spence Bate bliver Vertumnus stillet sammen med 

 Otus og Iphimedia til Underfamilien Phoxides, medens Lilljeborg i 1866 stiller den til 

 Underfamilien Atylinæ. 



Det første Kjæbepars Palpe er toleddet, og dennes første Led er langt; desuagtet 

 naar ikke Palpen frem til Enden af den ydrePlade; den indre Plade er stor, triangulær; 

 den indre er forsynet med talrige Børster. Det andet Kjæbepars Plader ere meget 

 brede; den indre er bredere end den ydre. Kjæbeføddernes ydre Plade er temmelig 

 liden; deres Palpe er længere og bredere end det andet Led, der igjen er længere og 

 bredere end det tredie; det sidste Led er rudimentært, knudeformet. Kloen paa det 

 første Fodpars Haand kan ikke slaaes ind; det andet Fodpars Haand er forlænget, 

 smalt, og dets Klo er grovt saugtakket paa den bagre Rand. 



AGANTHONOTOZOMA CRISTATUM, Owen, 1834. 



Acanthonotus cristatus, Owen, Appendix to the second voyage of Capt. Ross. 1834. 



p. 90. tab. 13. fig. 8—12. 



— — Milne-Edwards, Hist. des Crust. III. 1840. p. 24. 

 Amphithoe cristata, Sårs, Oversigt over norsk-arct. Krebsdyr. Forhandl, i Viden^k.-Selsk. 



i Christiania 1858. p. 131. 

 Vertumnus cristatus, Goes, Crust. Amphip. maris Spetsb. 1865. p. 6. 



— — A. Boeck, Crust. amphip. bor. et aret. 1870. p. 99. 



Roslrum frontale valde prominens, acutuni. Dorsum trunci et segmenta 

 qvinqve anteriora postabdominis carinata; carina in segnientis trunci 4to — 7mo et 

 in segmentis postabdominis qvatuor anterioribus dentem magnum, retroversum for- 

 manti. Anguli inferiores postici segmentorum postabdominis trium anteriorum pro- 

 ducti et acuti, maxime angulus segmenli 3lir. Pedes trium parium ultimorum articulo 

 Imo latissimo, rectangulari, poslice serrato, in angulo inferiore postico producto 

 et acnlo. 



Dyret er 6 — 15°"° langt. 



Legemet er høit, men ikke meget sammentiykket, temmelig tykt paa Midten 



