339 



De nedre Følere ere meget længere end de øvre, og hos Hannen næsten 

 længere end Legemet. Skaftets tredie Led er neppe saa langt som tykt; det fjerde og 

 femte ere korte og indbyrdes lige lange. Svøben dannes af 60 — 70 Led og er flere 

 Gange saa lang som Skaftet. 



Kindbakkerne ere forlængede;'Gribede]en har fem til sex Tænder, og den 

 indre Bigren er væbnet med fire saadanne; Tyggeknuden er meget fremstaaende, tan- 

 det og omgivet af et Tandgjærde, der i den undre Vinkel afbrydes af en fjærdannet 

 Børste. Palpen er kraftig udviklet, dens tredie Led er ikke fuldt saa langt som det 

 andet og krummet. 



Det første Kjæbepars ydre Plade har stærke, kamformede Tænder; den 

 indre Plade er oval og har tre til fire fjærdannede Børster. Palpen har paa Enden fire 

 til fem korte Torne. 



Det andet Kjæbepars Plader ere korte. 



Kjæbeføddernes ydre Plade er oval, buet paa den indre Rand og væbnet 

 der med en Række forlængede Dobbelttorne, der mod Pladens Ende blive end længere 

 og gaa paa den ydre Rand over til krumme Børster; den indre Plade naar lidt frem 

 for Enden af Palpens første Led og har tre Tænder samt fjærdannede Børster. Pal- 

 pens andet Led er ikke meget længere end det tredie. 



Det første Fodpar er meget lidet; det fjerde Led er triangulært; Haanden 

 er forlænget oval, med skråa afskaaret Griberand. 



Det andet Fodpar er næsten af den samme Form og Størrelse. 



Det tredie og fjerde Fodpars tredie Led er meget kort, neppe saa langt 

 som det fjerde, det er kortere end det femte Led. 



Det første Par Springfødders ydre Gren er kortere end den indre, der 

 paa Randene og i Spidsen er besat med stærke Torne. 



Det sid ste Par naar længst bagud; Grundleddet er omtrent saa langt som 

 Grenene, der have en meget smal Lancetform, ere lige lange og have Torne paa den 

 indre Rand og i Spidsen. 



Halevedhænget er meget kort, ægformet. 



Hos denne Art skal efter Spence Bate og Westwood Halevedhænget være æg- 

 formet, „with a slit down the middle", hvilket ikke erTilfældet hos den her beskrevne 

 Form. Hvis dette skulde constatere sig, maa der handles om tvende forskjellige Arter, 

 hvorved M. Sars's Benævnelse H. macrocephala maatte beholdes for denne. En Varietet 

 udmærker sig ved sit eiendommelige store Hoved og ligeledes ved sine store Øine. 

 Efter et saadant Exemplar, som M. Sårs fandt ved Tromsø, har han opstiilet sin Art 

 Amphithoé macrocephala; iøvrigt adskiller hans Exemplar, om hvilket han siger: „Capite 

 maximo, fere segmenta tria prima thoracis æqvanti; oculis maximis, ovalibus, nigris", 

 sig ikke fra andre, der ere tagne ved vor Kyst. 



Farven var paa et Exemplar, fundet af mig ved Haugesund, lysegrøn medhvide 



Fødder og Følere. Hovedet og de øvre Føleres første Skaftled vare dækkede med 



43* 



