564 



sit tykke Halevedhæng. De tveude første Fodpars Form er i Almindelighed meget for- 

 skjellig hos Hanner og Hunner. Normans Slægt Megamphopus hører vistnok herhen. 



Gen. I. MICRODEUTOPUS, Costa, 1853. 



Deriv. : [xtxpo?, lideD, Ssiixspof, anden, t^oJ;, Fod. 



Syn.: 1853. Microdeutopus, Costa, Rend. d. Reale Accad. d. Sei. d. Napoli. T. 3. p. 



171. R. sui Crost. Amfip. del regno di Napoli, p. 230. 



1854. Gammaropsis, Lilljeborg, Ofv. af Kgl. Vet.-Akad. Forh. p. 455. 



1855. Lembos, Spence Bate, Brit. Assoc. Rep. p. 58. Ann. Nat. Hist. 2. ser. 



XIX. p. 142. 

 1857. — White, Pop. Hist. Brit. Crnst. p. 180. 



1859. Autonoe, Bnizelius, Skand. Amphip. Gamm. p. 23. 



1862. Microdeutopus, Spence Bate, Catal. Amphip. Crust. Brit. Mus. p. 163. 

 ■1863. — Spence Bate and Westwood, Brit. sessile-eyed Crust. p. 287. 



1870. — A. Boeck, Crust. amphip. bor. et aret. p. 156. 



Type: Microdeutopus gryllotalpa, Costa. 



Antennæ superiores inferioribus longiores; articulo pedunculi 3tio brevi. 



Pedes Imi paris iisdem 2di paris majores; carpo maris perdilalato, in an- 

 gulo inferiore posteriore producto; articulo Sto vel manu angustiore qvam carpo et 

 una cum ungve poUicem 2articulatum formanti; articulo 5to feminæ maxime dila- 

 tato et manum formanti. 



Pedes 3tii et 4ti paris ungve breviore qvam articulo 5to. 



Pedes saltatorii ultimi paris ramo interiore et exteriore longitudine fere 

 æqvalibus. 



Costa opstillede denne Slægt i 1853, og i 1856 henførte han den til sin Under- 

 familie Unciolini. I Slægtsdiagnosen anfører han: „Pedes Imi paris majores, in sexui- 

 bus difformes, (mas.) carpo maximo, manu parva, ungviculum gerenti; (fem.) manu ma- 

 jore fere ut in g. Amphithoe, secundi minuti filiformis." En Art, som raaatte henføres 

 til denne Slægt, og som er den typiske Art M. fjryllotalpa, stillede Lilljeborg i det 

 følgende Aar til sin Slægt Gammaropsis, medens Spence Bate satte den under 

 Slægtsnavnet Lembos og Bruzelius i 1859 til sin Slægt Autonoe, under Navnet A. 

 grandimana. Jeg troede i 1860, at den omhandlede Slægt maatte ind under Slægten 

 Leptochcirus, Zaddach. I 1862 optoges den af Spence Bate, der stillede den til sin 

 Underfamilie Gammarides. Hos denne Slægt ere de øvre Følere længere end de nedre, 

 men hos Arten M. Titii, Heller, fra det adriatiske Hav, sees det Omvendte at finde 

 Sted. 



