580 



Det si ds te Pars Grene ere længere end Grundleddet og have nogle tynde 

 Torne i Spidsen. 



Farven var paa Spirituspræparater gulbrun, og hele Legemet var spættet med 

 rødbrune, stjerneformede Pletter. Øinene ere sorte. 



Den er fundet (9 5""") af G. 0. Sårs ved Skraaven paa 10 — 12 Favne og ved 

 Aalesund paa 50—100 Favne, samt af mig ved Haugesund. 



Gen. V. GAMMAROPSIS, Lilljeborg, 1854. 



Deriv. : Gammarus , ovpif, Udseende. 



Syn.: 1854. G ammaropsis, Lilljeborg, Ofv. af Kgl. Vet.-Akad. Forh. p. 455. 



1855. Eurystheus, Spence Bate, Brit. Assoc. Rep. p. 58. Ann. Nat. Hist. 1857. 



2. ser. XIX. p. 148. 



1857. — White, Pop. Hist. Brit. Crust. p. 181. 



1860. Gammaropsis, A. Boeck, Forh. ved de Skand. Naturf. 8de Møde. p. 659. 



1862. Eurystheus, Spence Bate, Catal. Araphip. Crust. Brit. Mus. p. 196. 



1863. — Spence Bate and Westwood, Brit. sessile-eyed Crust. p. 353. 

 1870. Gammaropsis, A. Boeck, Crust. amphip. bor. et aret. p. 160. 



Type: Gammarus (Gammaropsis) erythrophthalmus, Lilljeborg. 



Antennæ superiores articulo pedunculi 3tio perlongo. 

 Hypostomum antice productum et acuminatum. 

 Epimerum 4tum maximum. 



Pedes Imi et 2di paris utriusqve sexus inviceni eadem forma, sed pedes 

 2di paris validiores; articulo 5to manum subcheliformen formanti. 

 Pedes 3tii et 4li paris ungve magnitudinis mediocris. 

 Pedes saltatorii ultimi paris ramo exteriore paulo breviore qvam inleriore. 



I 1854 opførte Lilljeborg denne Slægt, idet han fra Slægten Gammarus udskilte 

 de Former, hvis sidste Par Springfødders Grene ere cylindriske og ikke pladeformede, 

 som hos Gammarus locusta, samt hvis Halevedhæng er tykt, og hvis Øine ere runde. 

 Hertil regnede han som den første Art G. erythrophthalmus, som saaledes maa blive 

 Typus paa denne Slægt. De senere Forskere have ikke beraærket denne Lilljeborgs 

 Udsondring af Gammarusarterne under et eget Navn, skjønt hans Arbeide citeres af 

 Flere. Saaledes har Spence Bate opstillet den typiske Art under Navnet Eurystheus. 

 tridtntatus nær Slægten Mæra og Bruzelius under Navnet Autonoe erythrophthalma. I 

 1860 optog jeg Lilljeborgs Slægt ligesom i 1870. Heller angiver, at Halevedhænget 

 hos den af ham beskrevne Mæra erythrophthalma, der forøvrigt skulde henføres hertil, 

 er dobbelt, og den kan saaledes ikke have sin Plads paa dette Sted. 



