320 



knipper; det fjerde Led er kun lidt længere end bredt og har tre stærke Tome paa 

 Enden af den bagre Rand; det femte Led er lidt længere, men smalere; Kloen er kort 

 lidt krummet. 



De tvende følgende Fodpars første Led er kun lidet udvidet bagtil, af en 

 forlænget oval Form ; det tredie er meget længere end det første Led og er ikke udvi- 

 det, med Tomeknipper paa begge Rande; det §erde er omtrent saa langt som bredt 

 det femte Led er af den samme Længde, men smalere. 



Det syvende' Fodpars første Led er ikke udvidet bagtil undtagen noget paa 

 det øverste Parti, forøvrigt har det samme Bygning som det foregaaende Fodpar; det 

 tredie Led er dog kortere. 



Det første Par Springføddjer naar ikke fuldt saa langt bagud som det sid- 



ste Par; Grenene ere meget længere end Grundleddet og forsynede med mange Tome. 



Det andet Par er meget kort og naar neppe længere tilbage end til Enden 



af det sidste Pars Grundled; den ydre Gren er kortere end den indre, og begge have 



mange Tome. 



Det sidste Pars Grene ere meget længere end Grundleddet og indbyrdes lige 

 lange; den ydre har Tome paa begge Rande, paa den indre sees tillige Børster. 



Halevedhænget er forlænget, næsten lancetformet, og i begge Rande væb- 

 net med Tome samt er spaltet næsten til Roden. 



Farven er hvidgul; Øinene ere røde. 



Jeg har fundet denne Art kun i faa Exemplarer ved Haugesund; ved Skotland 

 er den hyppig ifølge Norman. 



Spence Bate og Westwoods Tegning og Beskrivelse af A. gihhosa afviger fra 

 den af mig ovenfor angivne især med Hensyn til Sidepladernes Form, idet disse paa 

 deres Tegning ere høie og afmndede paa den nedre Rand; de have ligeledes fundet, at 

 det andet Fodpars Haand er bredere end den paa det første Fodpar. De tegne det 

 femte Led paa de nedre Føleres Skaft længere end det fjerde, medens det hos vor 

 Fonn er meget smalere og kortere. Jeg var derfor først tilbøielig til at anse den 

 af mig beskrevne Fonn for en ny Art, men da jeg tror, at deres Afvigelser kunne 

 bero paa en mindre nøiagtig Observation, har jeg henført den norske Form til den 

 af dem beskrevne Art. 



I 

 Subfamilia VIL 



ATYLINÆ. Lilljeborg 1865. 



Syn.: 1865. Åtylinæ, Lilljeborg. 



1870. — A. Boeck, Crust. amphip. bor. et aret. p. 108. 



Labium superius latum, in apice rotundatum. 



Mandibulæ validæ, in apice dentatæ; ramo accessorio item dentato; serie 

 spinarun» ex paucis spinis, in margine convexo serratis, constanti; tuberculo moiari 



