. 363 



palpo magno, 2articulato; palpo maxillæ sinistræ in apice spinis, maxillæ dextræ 

 in apice dentibus armato; lamina interiore plus minusve valida. 



Pedes maxillares lamina exteriore majore aut minore, nunqvam vero per- 

 magna, in margine dentibus (raro spinis) et in apice seiis curvis armata; lamina 

 interiore elongata, dentibus tribus et setis multis instructa; palpo elongato; articulo 

 ultimo apicem versus peranguslo, ungviformi. 



Corpus plus minusve compressum. 



Epimera anteriora qvatuor vulgo magnitudinis mediocris, raro parva. 



Antennæ elongatæ; superiores flagello multiarticulato et flagello appendicu- 

 lari, inferiores flagello modo brevi inslructæ. 



Pedes Imi et 2di paris manu subcheliformi. 



Pedes triuni parium ultimorum longitudine paulatim crescentes. 



Pedes saltatorii 2ramosi; rarissime pedes ullimi paris simplices. 



Appendix caudalis laminiformis, fissa aut non fissa. 



Dana, som opstillede denne Underfamilie i 1849, henstillede hertil i 1852 føl- 

 gende Slægter: Acanthonotus, AUhrotus, Lejitocheirus, Iphimedia, Oedicerus, AmphithoS, 

 Gammarus, PJiotis, Melita, Mæra, Dcrcothoe, Pyctilics, Pardalisca, Atylus og Ischyro- 

 cerus. Han karakteriserer den paa følgende Maade: Antennæ primæ basi graciles. 

 Maxillipedes sat lati, lamellis internis sat elongatis. Mandibulæ acie denticulata in- 

 structæ et altera accessoria qvoqve processu molari et palpo 3articulato. Pedes 10 

 postici non subprehensiles. 



Achilles Costa optog i 1857 denne Underfamilie og henførte dertil Slægteme 

 Ægidia, Melita, Amphithoe, Amphithonotus, Nototropis, Epimeria, Probolium, Gammarus, 

 Ceradocus, Elasmopiis. Spence Bate henførte i 1862 til Gammarides: Brandtia, Dexa- 

 mine, Atylus, Pherusa, Paramphithoii, Calliope, Amphithonotus, Epimeria, Eisirus, Leu- 

 cothoS, Pardalisca, Séba, Gossea, Aora, Stimpsonia, Microdeutopus, Protomedeia, Bathy- 

 poreia, Niphargus, Eriopis, Crangonyx, Gammarella, Melita, Mæra, Eurystheus, Amathia, 

 Pallasea, Gammaracanthus, Gammarus, Megamæra. Han giver den følgende Karakter: 

 Legemet er i Almindelighed sammentrykket fra Siderne; Øinene ere to, sammensatte, 

 siddende paa en Forhøining mellem de øvre og nedre Følere. Følerne ere stillede den 

 ene over den anden. De øvre Følere ere lange, tynde, traadformede. De nedre Fø- 

 lere ere næsten lig de øvre. Det første Fodpar er mere eller mindre uddannet til at 

 gribe med. Det andet Par ligner det første og er i Almindelighed vel udviklet. Det 

 sidste Par Springfødder er aldrig væbnet med Hager. Halevedhænget er enten plade- 

 formet eller rørformet. Lilljeborg henfører i 1865 til denne Underfamilie Slægteme 

 Gammarus, Eriopis, Eusirus, Microplax, Nicippe og Pardalisca. 



Man ser saaledes, hvor ulige Anskuelserne ere angaaende denne Underfamilies 



46* 



