365 



1866. Gammarus, Heller, Beitr. z. nåh. Kenntn. d. Istr. Amphip..-Fauna. 

 1870. — A. Boeck, Crust. amphip. bor. et aret. p. 123. 



Type: Gammarus loctista, Linné. 



Mandibulæ articulo paipi 3tio elongato, angusto. 



Maxillæ Imi paris lamina inleriore lata, longa, in margine interiore seiis 

 permultis, plumosis inslructa. 



Corpus non carinatum. Segmenta postabdominis tria posteriora in medio 

 fasciculis spinarum inslructa. Epimera anleriora mediocris magniludinis. 



Anlennæ superiores inferioribus longiores; pedunculo mediocriter elongalo. 



Antennæ inferiores flagello brevi instructæ. 



Pedes Imi et 2di paris manu parva; pedes 2di paris iisdem Imi paris majores. 



Pedes saltatorii ultimi paris ramis longis, in margine spinis et seiis plumosis 

 inslructis, ultra ramos duorum parium anteriorum -porrectis; ramo interiore plus mi- 

 nusve breviore qvam exleriore. 



Appendix caudalis longa, usqve ad basin fissa. 



Fabricius opstillede denne Slægt i 1776, idet han under den optog alle de 

 typiske Amphipoder, og ved Spaltning af denne Slægt er senere en stor Mængde nye 

 Slægter opførte. Den typiske Art er Gammarus locusta, Linné, d. v. s. den Art, som 

 han under dette Navn har beskrevet i sin Gothlandske Reise, da han selv senere sam- 

 menblandede den med andre Amphipoder. Under dette Slægtsnavn blev senere opstillet 

 alle de typiske Gammarider, som have en Bisvøbe paa de øvre Følere. Milne-Edwards 

 optager saaledes over 23 sikre Arter, som nu ere opstillede under forskjellige Slægts- 

 navne. Han adskiller Gammarus fra Ischyrocerus, hvis øvre Følere ogsaa have en 

 Bisvøbe, men hos den sidste Slægt udspringe disse fra en forlænget Pande, der løber 

 frem over de nedre Følere. Saaledes sløifer Milne-Edwards flere af de af Leach op- 

 stillede Slægter. Dana optager Slægten Gammarus i en ikke saa omfattende Betyd- 

 ning og karakteriserer den saaledes: De øvre Følere ere forsynede med en Bisvøbe, 

 de ere oftest længere end de nedre. Sidepladerne ere enten middelmaadig store eller 

 korte. Det sidste Par Springfødder lignerikke det andet Par, og Grenene ere ofte lange, 

 forsynede paa Enden med Børster eller sjelden med Torne, men ikke med Kløer. Lillje- 

 borg viste, at Slægten (rawjmarMS, saaledes som den var optattetaf Milne-Edwards, maatte 

 opløses, og han udskilte under Navnet Gammaropsis de Gammarusarter, der havde et 

 smalere Legeme, mindre Sideplader, og hvis sidste Par Springfødder er conisk og ikke 

 pladedannet. Rathke havde allerede i 1837 opstillet Slægten Amathia paa en Form, 

 der ligner Gammarus, men hvis Halevedhæng er helt; denne Slægt optog Dana igjen 

 under Slægten Gammarus. Spence Bate henfører i 1862 til Slægten Gammarus ikke 

 mindre end 42 Arter, hvoraf dog mange maa fjernes, ilan diagnosticerer den skar- 



