460 



Kjæbeføddernes Palpe er lorlænget; det første Led er det korteste; de 

 tvende følgende tiltage efter hinanden i Længde. Kloen, der er smal og noget krum- 

 met, er længere end det foregaaende Led og har fine Torne paa den bagre Rand. 



Det første Fodpars tredie Led er kort, med en meget fremragende, tyk, af- 

 rundet nedre, bagre Vinkel, der er forsynet med Børster; de tvende følgende ere af 

 eens Længde, men det fjerde er tykkere end det femte Led, der er forlænget smalt, 

 noget krummet og danner ingen Haand. Kloen er tynd, kort, med Børster paa den 

 bagre Rand. 



Det andet Fodpar er større og kraftigere; det fjerde Led er meget kort, og 

 dets nedre, bagre Vinkel er ikke meget fremragende; det femte, eller Haanden, er no- 

 get kortere end det første Led, af en uregelmæssig firkantet Form, og bliver bredere 

 mod Enden; den næsten tvært afskaarne Griberand er hos Hannen forsynet med mange, 

 hos Hunnen med færre Tænder. Kloen er stærk og svagt krummet. 



Det tredie og fjerde Fodpar ere af eens Bygning, men det første af disse 

 er noget længere og tyndere; det tredie Led er kort og lidet udvidet; det fjerde er 

 end kortere, men det femte er meget længere end det tredie Led. Kloen er lang, 

 svagt krummet. 



Det femte Fodpars første Led er ikke udvidet. 



De tvende følgende Fodpars første Led er udvidet, af en kort, næsten 

 firkantet Form og med en afrundet nelre, bagre Vinkel; det tredie er kort, udvidet 

 paa den bagre Rand og med en lidet udtrukket nedre, bagre Vinkel; det fjerde er me- 

 get kortere end dette, og det femte Led er længere. Kloen er stærk, lang og noget 

 krummet. 



Det første Par Springfødder naar længst bagud. 



Det sidste Pars Gren er ubetydelig længere end Grundleddet, der er omtrent 

 dobbelt saa langt som bredt. 



Halevedhænget er meget bredt. 



Den Varietet af M. Alderii, som Norman beskriver, hører sandsynligvis herhen. 



Den er fundet af mig i Christianiafjorden, af G. 0. Sårs ved Skraaven paa 

 80 — 100 Favne og omtrent paa den samme Dybde ved Hvidingsøerne. 



METOPA LONGICORNIS, A. Boeck, 1870. 

 (Pl. XIX. fig. 1.) 

 Metopa longicornis , A. Boeck, Crust. amphip. bor. et aret. 1870. p. 63. 



Epiiiierum 4luni mullo lalius qvam allum, seouriforme. Anlennæ perlongæ; 

 superiores inferioribus parum breviores, ftrme usqve ad segmentum postabdominis 

 4tura porrectæ. Antennæ superiores arliculo peduncuii Imo parum longiore qvam 



