536 



Den af Spence Bate og Westwood i Brit. sessile-eyed Crust. II. App. 504 un- 

 der dette Navn tegnede og afbildede Form er synonym med A. tenuicornis, Lilljeborg, 

 da Hovedets forreste Ende er skråa afskaaret og de nedre Føleres tvende sidste Led 

 ere lige lange. 



Den er fundet ved Grøtø og Slotholmen af Danielssen paa sandet Lerbund paa 

 40—60 Favne, af G. 0. Sårs ved Christiansund ligeledes paa sandet Lerbund og paa 

 40—50 Favne, ved Aalesund paa 50—100 Favne og ved Stavanger. Den findes forøvrigt 

 efter Bruzelius lige ned til Kullen. Af Norm an er den tåget ved Shetland. 



Gen. II. HAPLOOPS, Lilljeborg, 1855. 



Deriv. : (XTcXo-jc, enkelt, uv];, Øie. 



Syn.: 1855. Haploops, Lilljeborg, Ofv. af Kgl. Vet.-Akad. Forhandl, p. 135. 



1859. — Bruzelius, Skand. Amphip. Gamm. p. 58. 



1862. — Spence Bate, Catal. Amphip. Crust. Brit. Mus. App.- p. 371. 



1865. — Goés, Crust. amphip. maris Spetsb. p. 12. 



1868. — ■ Spence Bate and Westwood, Brit. sessile-eyed Crust. II. App. 



p. 505. 



1868. — Norman, Ann. and Mag. of Nat. Hist. p. 411. 



1870. — A. Boeck, Crust. amphip. bor. et aret. p. 146. 



Type: Haploops tubicola, Lilljeborg, 1855. 



OcuH duo (qvatuor?) 



Mandibulæ articulo palpi tertio longitudinem articuli 2di perangusti fere æqvanli. 

 Pedes maxillares articulo palpi 3tio apicem versus dilatato. 

 Antennæ inferiores articulo pedunculi Imo et 2do exlus non visibilibus. 

 Pedes 7mi paris articulo Imo postice parum dilatato, fere rhomboidali: ar- 

 ticulo 3tio et 4to elongatis, latis; 5lo perangusto, lineari; ungve parvulo, tenui. 

 Appendix caudalis perbrevis fere usqve ad basin fissa. 



Lilljeborg opstillede i 1855 denne Slægt paa Arten H. tubicola, som han for- 

 hen havde antaget at være Ampelisca Eschriehti. Han skilte den væsentlig fra Slægten 

 Ampelisca ved, at den kun skulde have tvende Øine, medens den nævnte Slægt har 

 fire. Goés har imidlertid fundet, at E. tubicola fra Grønland, fundet af Torell, ogsaa 

 har fire Øine, hvorved denne Karakter bortfalder. 



Jeg har ikke seet de tvende af Goes angivne Øine, men finder desuagtet, at 

 denne Slægt bør adskilles fra Ampelisca ved andre Karakterer, i Særdeleshed ved den 

 eiendommelige Form af det sidste Fodpar. Foruden de tvende forhen bekjendte Arter 

 tilføiede jeg en tredie i 1870. Hos denne Slægt fandt jeg først og nøiagtig undersøgte 

 den eiendommelige Halsring, eller rettere Øsophagusring, som ligger indenfor Læberne 

 og er saaledes den inderste og en constant Del af Tyggeapparatet. 



