623 



Pedes 5li et 6ti paris breves, invicem eadem forma; articulo Imo parum 

 dilatato. 



Pedes 7mi paris magis elongati, angusti; articulo Imo paulo dilatato. 



Pedes saltatorii ultimi paris ramo minimo; pedunculo in margine interiore 

 non dilatato. 



Tj'pus paa denne Slægt er Cancer grossipes, Linné, hvilken falder sammen med 

 Gammarus longicornis, Fabricius. Hos den typiske Art ere de nedre Følere meget 

 længere og tykkere end de øvre, medens Forskjellen hos andre Arter af denne Slægt 

 er meget mindre. Skaftets fjerde og femte Led kunne bøies mod hinanden og benyttes 

 saaledes som et Gribeorgan, der er mindre stærkt udviklet hos Hunnen end hos Han- 

 nen. D'Orbigny beskriver og afbilder (Notice sur les Coroph. 1821, p. 149) Mundde- 

 lene meget godt, men han har dog overseet Underlæben. Han giver ogsaa meget nøi- 

 agtig Underretning om dens Levemaade og viser, at den om Vinteren forlader Strand- 

 bredden og gaar ud paa Dybet, medens den om Vaaren i talrige Masser atter søger 

 ind og indretter sig Huler i Havbunden, i hvilke den opholder sig Sommeren over. 

 Hele dens Legemsform henviser den ogsaa til et saadant Liv i Huler, idet det femte 

 og sjette Fodpar ikke ere rettede nedad, men bagtil, og benyttes sammen med Halen 

 til at skyde Dyret hurtig ud af Hulen. Det syvende Fodpar er derimod af den sæd- 

 vanlige Form. Med de nedre Følere, der rage langt ud af Hulen, griber den sit Bytte 

 og holder det fast, medens den fortærer det. 



Af denne Slægt har Spence Bate i 1862 opført otte Arter, af hvilke han selv 

 har undersøgt tvende Arter. ' Af disse har han senere henført sin nye Art C. spinicorne 

 til C. Bonellii, M.-Edw., saa at der altsaa bliver syv Arter tilbage, og af disse er det 

 ogsaa tvivlsomt, om C. qvadriceps, Dana, hører til denne Slægt. Jeg kan ikke afgjøre 

 bestemt, om C. spinicorne og C. Bonellii falde sammen, men det er uden Tvivl, at 

 den første af disse er synonym med C. crassicorne, Bruzelius. Der bliver altsaa kun 

 fem sikre Arter tilbage. 



COROPHIUM GROSSIPES, Linné, 1767. 



(Pl. XXVIII, fig. 6.) 



Cancer grossipes, Linné, Syst. Nat. 1767. Ed. 12. n. 80. p. 1055. 

 Oniscus volutator, 0. F. Muller, Zool. Dan. Prodr. 1776. 



— — Fallas, Spic. Zool. 1777. IX. p. 59. tab. IV. fig. 9. 



Gammarus grossipes, Fabricius, Genera insectorum. 1776. p. 248. 

 ■Astacus Unearis, Pennant, Brit. Zool. 1777. IV. p. 17. pl. 16. fig. 31. 

 Gammarus longicornis, Fabricius, Syst. Ent. 1775. II. p. 515. Reise naoh Norwegen. 



1779. p. 258. 

 — — Roemer, Gen. insect. etc. 1789. p. 63. pl. XXXIII. fig. 6. 



