662 



Det første Par Springfødders ydre Gren er kortere end den indre, der 

 «r noget længere end Grundleddet og har Tome paa den øvre Rand. 



Det andet Par er overmaade kort, rudimentært, smalt, eenleddet. 



Den er fundet af mig i Hardangerfjorden, og ved Aalesund af G. 0. Sårs paa 

 50—100 Favnes Dybde. 



Gen. III. LÆTMATOPHILUS, Bruzelius, 1859 



Deriv. : Xatfjxa og 9tXoj. 



Syn.: 1859. Lcetmat ophilus , Bruzelius, Skand. Amphip. Gamm. p. 10. 



1870. — A. Boeck, Crust. Amphip. bor. et aret. p. 185. 



Type: Lætmaiophilus tuber culatus , Bruzelius. 



Segmentum trunci 6tum et 7mum coalita. 



Antennæ superiores processui frontali aiagno affixæ; flagello pauci-articulato; 

 flagello accessorio absenti. 



Antennæ inferiores crassitudine et longitudine superioribus æqvales. 



Pedes Irai et 2di paris manibus subcheliformibus instructi; pedes 2di paris 

 majores. 



Pedes 3tii et 4ti paris invicem ejusdera formæ, pervalidi; arliculo 3tio per- 

 brevi, articulo 4to et 5to elongatis. 



Pedes trium parium ultimorum invicem ejusdem formæ, longitudine gradatim 

 crescentes. 



Pedes saltatorii Imi paris 2ramosi; ramo exleriore breviore qvam interiore. 



Pedes saltatorii ullimi paris tuberculiformis. 



Bruzelius, som har opstillet denne Slægt i 1859, har tillige vist, at den maa 

 «tilles nær Slægten Dulichia, hvorfra den dog skiller sig i flere Henseender. Følerne 

 ere fæstede paa Spidsen af en fra Hovedet udgaaende større Forlængelse; de tvende 

 første Fodpars femte Led danner en temmelig stor, stærk Gribehaand; det tredie og 

 fjerde Fodpar, som hos Slægten Dulichia ere korte, ere her forlængede, kun lidt kortere 

 end de følgende Fodpar, som ere lange, og hvis samtlige Led ere smale. Deres Kløer 

 ere lange, stærke, krumme. De tre første Haleled ere korte, hvorimod det Qerde er 

 meget længere, smalt, med lange 2-grenede Springfødder; derimod er det femte Led 

 meget lidet og har kun et kort, tykt, rudimentært Fodpar, som ei viser Spor af Led. 

 Halevedhænget er lidet. 



Denne saaledes beskrevne karakteristiske Slægt blev imidlertid af Spence Bate, 

 der dog ikke havde seet noget Exemplar af L. tuberculatus, i 1862 henført til Slægten 

 Cyrthophium, Dana, idet han antog, at Halen var afbrukket og ikke atter udvoxet. 



