cephaliderne og flere Andre ere disse Led korte, medens det første Led er meget 

 tykt. Hos Batyporeia bliver det første Led udåd stærkt fortykket, og det andet Led 

 udspringer da ikke fra Enden af det foregaaende, men fra den nedre Flade, saa at 

 Skaftet synes at være knæbøiet. Hos nogle Former er det tredie Led meget forlæn- 

 get, som hos Podoceropsis, Podocerus og Janassa, samt iios mange Former af Caprel- 

 lidæ, hvor det tredie Led endog kan være længere end det første. Svøben bestaar 

 som oftest af en stor Mængde smaa med Børster besatte Led. Hos nogle Former ere 

 ikke alle Led af den samme Bygning, men hvert andet eller hvert tredie kan være 

 stærkere udvidet mod Enden og bærer der de Leydigske kolbeformede Legemer, 

 medens det ene eller de to mellemliggende Led ere smale. Hos nogle er Svøben meget 

 faaleddet, hos Janassa bestaar den saaledes kun af et meget langt og to ydre, meget 

 korte Led; hos Podocerus er den ogsaa faaleddet. 



Foruden denne Hovedsvøbe tindes der ogsaa udspringende paa den indre Side 

 af Svøben fra Skaftets tredie Led en Bisvøbe, ftagellum appendiculare, der altid er kor- 

 tere end Hovedsvøben; sjelden nærmer den sig denne i Længde, og da kun hos de 

 Former, der have en kort, faaleddet Hovedsvøbe, som hos Slægten Phoxus. Hos Slæg- 

 ten Lilljeborgia er den mangeleddet, men dog kortere end Hovedsvøben. Det er eien- 

 dommeligt hos nogle Former, at Hovedsvøbens første Led sammensmelter til et meget 

 stort Led, der da paa sin indre Flade er forsynet med to Rader af Børstebundter ; 

 dette er næsten altid Tilfældet hos Slægterne henhørende til Underfamilien Lysianas- 

 sinæ, men tindes ogsaa hos Pardaliscinæ, samt hos Slægten Halicreion, der hører til 

 Underfamilien Oedicerinæ, dog her mere som en Undtagelse, idet Svøbens Led som 

 oftest ikke ere sammensmeltede, i hvilket Tilfælde Skaftets andet og tredie Led ere 

 forlængede. Naar derimod Svøbens første Led ere sammenvoxne, ere Skaftets andet 

 og tredie Led stærkt forkortede. 



De nedre Føleres Skaft dannes af fem Led, hvilket allerede Bruzelius 

 har angivet. Det første af disse er meget tykt, kort og som oftest sammensmeltet 

 med Hovedet; det andet Led er udåd ogsaa kort, men indad meget bredere. I den 

 nedre Ende forlænger dette andet Led sig i en lang, mod Enden tilspidset tornformig 

 Deel. Dette er det af Spence Bate kaldte Olfactorspina, som han med Urette lader 

 udgaa fra det første Led. Den er i Enden aaben, dog saaledes, at den er dækket 

 med en tynd Hinde, der udklæder ogsaa den indre Side. Den kan maaske være et Lugte- 

 ■ organ. Det tredie Skafteled er i Ålmindelighed. kort; hos Orchestidæ ere disse tre 

 Led sammensmeltede med Hovedet og ere ikke frie. Ofte ere de to første Led ogsaa dæk- 

 kede af Hovedets Sideplader, saaledes som hos Underfamilien Lysianassinæ, undtagen 

 hos Slægten Eurythenes. Hos Slægten Gammarus og mange andre sees de to første Led 

 at Hgge i et Indsnit i Hovedets Sidedele. Det fjerde og femte Led ere som oftest for- 

 længede. ' Svøben kan ofte være meget forlænget, mangeleddet, og kan dette være 

 Tilfældet hos Hanner tilhørende enkelte Former, medens Hunnernes Svøbe er meget 

 kort, som hos Lysianassiderne og Phoxinerne. Naar Skaftet er meget stærkt og Svø- 



