10 



Kjæbefød d erne. 



Hos Atnphipoderne slutter den første Legemsring sig nøie til Hovedet, og den- 

 nes Fodpar optræder i Mundeus Tjeneste og danner tilsanunen ligesotn en UnderlæbCj 

 der dækker de øvrige Munddele; de kaldes Kjæbefødderne, Maxillæpedes. 



Disse Kjæbefødder dannes hos alle Amphipoder, undtagen hos Hyperiderne^ 

 hvor de ere i en meget rudimentær Tilstand, af følgende Dele : Nederst findes et af 

 tvende Sidedele sammensmeltet Led, som kan ansees at være Grundleddet for begge 

 Kjæbefødder og tilhører egentlig ikke Legemsringen. Dette Led er indbugtet i Mid- 

 ten og omfatter til begge Sider det følgende Led. I dette fæster sig paa hver Side 

 to stærke Muskler, der bevæge det følgende. Dette bestaar oprindelig af to Led, som 

 hos de fleste Former ere sammensmeltede og kun sjelden sees tydelig adskilte. Dog 

 kan man undertiden, hvor Adskillelsen mellem begge ikke sees, vide, at en saadan 

 virkelig findes, idet man seer Muskler, der tjene til at bøie begge Led mod hin- 

 anden. Det øverste af disse Led fortsætter sig i den øvre, indre Vinkel paa hver 

 Side i en bred, temmelig lang Plade, der i Enden er mere eller mindre tvært afskaa- 

 ret og besat med Tænder og Børster. Disse Plader ere fuldstæudig adskilte i den 

 største Del af sin Længde og hænge kun sammen ved sin Rod. De indre til hin- 

 anden stødende Rande ere forsynede med stærke, fjærformede Børster, og hver af 

 dem bøier sig i Randen ind mod det følgende Par Munddele for at opfylde et tomt, 

 trekantet Hul mellem Kjæbefødderne og det første Par Kjæber. 



Det følgende, tredie Led , er fuldkommen adskilt paa hver af Kjæbefød- 

 derne fra det andet og er i Almindelighed temmelig kort, men udvider sig til en i 

 Regelen overmaade stor, bred, halvoval Plade, der paa den indre, almindeligvis ret 

 [jifskaarne Rand, som lægger sig til den tilsvarende paa den anden Side, er væbnet 

 med stærke Tænder eller Torne, sjelden kun med Børster. 



De følgende Led ere tynde og udvide sig i Regelen kun lidet. Jeg kalder dem 

 Kjæbeføddernes Palpe, medens jeg benævner de store, pladeformige Udvidninger af de 

 foregaaeude Led Kjæbeføddernes indre og ydre Plader. Palpen dannes oprindelig af 

 5 Led, hvoraf det første i Almindelighed er kort, det andet noget længere, det tredie 

 atter noget kortere, og det fjerde og femte er som oftest sammensmeltet til et klofor- 

 migt Led; dog sees ofte det sidste Led lig en Klo at være fæstet til det foregaaende 

 Leds mere butte Ende. Da dette dog er meget sjeldent og disse tvende Led oftere 

 ere sammensmeltede, kalder jeg dem tilsammen det fjerde Led. 



Dette Kjæbefodpar kan dog ofte blive uiodificeret i sit Udseende. Undertiden 

 mangler det sidste Palpeled fuldstændig, og Palpen er saaledes treleddet, som Til- 

 fældet er hos Dexamine og Iphimedia; sjeldnere er Palpen kun toleddet, som hos La- 

 phystius. Hos Pardalisca og Andre er Kjæbeføddernes indre Plade rudimentær, medens 

 den hos Leucothoé, Aicippe, Eusirus og Flere er meget liden. Den ydre Plade kaa 

 ogsaa bUve meget liden, som hos Nicippe, Parampliithoé, Eusirus og Flere, næsten rudi- 



