Aiifennæ inferiores ilagello apiid iiiarein elonjralo. apud reiniiiam breviore. 

 Pedes Imi paris plus miniisve elongati. plermnqve mann parva subclieliformi 



inslriicti: raro manu magna aiit non subcheliformi. 



■?% 



Pedes 2di paris prælongati. liliformes. manu parva inslructi: raro ungve 

 desfitiiti. 



Pedes trium parium ultimonim paulatim longitndine crescentes: articnio Imo 

 poslice laminari, dilalato. 



Denne Underfamilie blev opstillet af Dana i 1849 og i l!S5o. Han henfører til 

 denne Slægterne Ly-sianassa, PMias, Ojns, Uriste^>; Anonifx og Urot/ioe, men allerede i 

 1846 havde Krøyer anmærket. at Anonpx og Opit barde danne en egen Underafdeling 

 af Familien Gummaridae. Costa optager den ogsaa som en Underfamilie i 1856 og 

 kakler den Lisianassini, samt henfører hertil Lyslanassa, Callisotna, Ichnoptis, AUhmUis 

 og Phlias. Spence Bate deler sin Underfamilie Lijsiana.mdes i to Afdelinger, af hvilke 

 det andet Fodpar hos den første er tyndt og ufuldkommen saxformet. Hertil henføres 

 Slægterne Lysianasm, ÅHonyx, Fontoporeia. Opis og IchnopHs. Til den anden Afdeling, 

 hos hvilken det andet Fodpar er stærkt og mere eller mindre saxformet, og hvis første 

 todpar er mindre < kraftigt udviklet, henhøre Slægterne CalUsoma, Fhlias og Vristes. 

 Lilljeborg udelader af Underfamilien L»/*/ff«a.s,s7>ia Slægterne Phliason Unstes, da han ikke 

 kjendte dem, og endelig Fmitoporcia. som han henfører til en egen Underfamilie Fonto- 

 porina, og som i Kindbakkernes Bygning adskiller sig fra Lysianassa. Han optager 

 saaledes kun Slægterne Lysianassa, Anonyx, Callisoma og Opis. medens han sammen- 

 slaar Slægten Ichnopus med Lysianassa. 1 1871 optog jeg denne Familie med den 

 samme Begrændsning som den, der er givet den af Lilljeborg, og forøgede Slægterne med 

 et betydeligt Antal. Dana gav i 1853 følgende Karakterer for denne Familie : ..Antenna- 

 breves, superiores hasi crassae. Mandibula- apice parce dentatat et cuspidatai-, arie vix 

 instructac palpo 2 — Sarticulato. Maxillipedes lamellis internis grandibus. Epimerae pcr- 

 magnae.'- Han fremhæver saaledes Kindbakkernes eiendommelige Bygning, men inde- 

 slutter Familien desuagtet i Slægten UrothoV, hos hvilke Kindbakkerne ere anderledes 

 hyggede, fordi de øvre Føleres Grunddel er meget kort. Costa's tredie Underfamilie 

 Lisianassini indeslutter Slægterne Lysianassa, Callisoma, lehno2nis, Alibrotus, Fhlias og 

 Acatithonofus ; han nævner forøvrigt kun ydre Karakterer i sin „Prospetto'- ved Opstil- 

 lingen af denne Underfamilie. Spence Bate optager i sin Underfamilie Slægterne Ly- 

 sianassa, Anonyx, Fontoporina, Opis, hhnopus, Callisoma, Alibrotus, Hyale. Fhlias og 

 Vristes, samt deler den i to Afdelinger, eftersom det andet Fodpar er ufuldkommen sax- 

 dannet og det første Fodpar er stærkt, eller det omvendte er Tilfældet. Til den første 

 Afdeling henregner han de fem første Slægter, til den anden Afdeling de øvrige. Lillje- 

 borg fremhævede i 1865 (On the Lysianassa magellauica etc. S. 15) stærkt Kindbakker- 

 nes eiendommelige Bygning hos denne nve Familie og sagde, at de have en mere eller 



15 



