115 



1866. Lysianassa, Grube, Archiv f. Natm-gesch. 32. Jahrg. p. 389. 



1866. — Costa, Su' Crost. Amfip. Mem. d. real Accad. d. Scienze, vol. 1. 



u. 173. Mus. p. 64. 

 1870. — A. Boeck, Crust. ainphip. bor. et aret. p. 15. 



Typ.: Lysianassa Cos tee, Milne Edwards. 



Mandibulæ mala in margine interiore dente parvo, sed longo, tenui iiislriicta; 

 palpo elongato, in eadem altitudine ac tubercuio molari minuto affi.xo. 



Maxillæ Imi paris lamina interna permagiia, in apice setam parvani aul 

 obsoletam gerenti. 



Maxijlæ 2di paris lamina interiore lata, exteriore angiisla. 



Pedes niaxillares lamina exteriore ovata vixqve in margine interiore nodii- 

 losa, non ad fmem articuii 2di palpi elongati angustiqve porrecta; lamina interi- 

 ore elongata. 



Antennæ superiores articulo pedunculi 2do et 3tio paulo elongatis. 



Pedes Imi paris manu non subcheliformi; articulo Sto elongato, apicem versus 

 altenuato; ungve parvo. 



Pedes saltatorii elongati; ramis paris ultimi brevioribus qvam pedunculo, selosis. 



Appendix caudalis parva, inlegra, postice rotundata. 



Milne Edwards grundede denne Slægt i 18.30 (Ann. des Sc. Nat., Tome XX) 

 paa tvende meget forskjellige Arter. Krøyer henfører hertil i 18.38 (Grønl. Araphipoder) 

 adskillige nye Arter, som han dog fandt at adskille sig saa meget fra de af Milne Ed- 

 wards opførte, at de hurde danne en egen Slægt, Anomjx. Milne Edwards skiller imid- 

 lertid i 1840 (Hist. de Crustacés, Tome III) sin ene Art fra Slægten under Navn af 

 Alihrotns og forenede alle Krøyers Anonyxarter med den anden under Lysianassa. Krøyer 

 tror dog, i 1842 (Nat. Tidsskr., S. 166), &t Lysianassa og Anonyx kmm^ beståa ved Siden 

 af hinanden, da det andet Fodpars Form er forskjellig hos begge. Dana optager Slæg- 

 ten Lysianassa og adskiller den fra Anonyx ved det første Fodpars Form. De senere 

 Forfattere have fulgt denne Anskuelse, undtagen Goés i 1865, som sammenfatter alle de 

 nordiske Arter, der henhøre til Underfamilien Lysianassinae, under Slægten Lysianassa ; 

 Lilljeborg tror, at han har gjenfundet den typiske Art ved Norges Kyst; skjønt jeg 

 ikke er aldeles sikker paa Identiteten, følger jeg ham dog i hans Mening, men finder ikke 

 nogen Grund til at henregne If^hnojms s2)inicornis, Boeck, og Anonyx Vahli ti\ Lysianassa, 

 da jeg anser begge som Typer paa gode Slægter; jeg henregner til denne Slægt L. Costre, 

 Milne Edwards, og L. plumosa, Boeck. De Karakterer, hvorved denne Slægt skiller sig 

 fra de nærstaaende og da væsentlig fra Slægten Socarnes, ere: Overlæbens Form, der 

 hos hin er ganske simpel, medens den hos den sidstnævnte er meget forlænget, fremstaaende 



og skarp samt forener sig med Epistomet i en skarp Spids; desuden ere Kindbakkerne' 



15* 



