135 



I 



Det første Fodpar er meget langt og smalt; dets første Led er ret, bliver 

 nedad betydeligt bredere, det andet Led er ikke fuldt saa langt som det foregaaende, 

 men længere end det tredie; det fjerde er næsten af en triangulær Form med buet 

 forreste Rand, det femte Led eller Haanden er saa langt som de tvende foregaaende 

 Led tilsammen, af en smal rectangulær Form, paa Enden lidt skraat afskaaret og der 

 forsynet med en Mængde krumme Børster; paa Enden af den bagre Rand findes en fin 

 tandet Indskjæring, hvori Kloen sidder næsten skjult af Børsterne. Denne er forsy- 

 net paa den concave Rand med nogle Tænder. 



Det andet Fodpar er lidt kortere end det første; dets andet Led er kortere 

 end Halvdelen af det første, det fjerde bliver meget bredere udåd og er omvendt æg- 

 rundt; det femte Led er kortere end dette, ovalt, og dets nedre bagre Vinkel lidt ud- 

 trukket; Kloen er meget kort og stærk. 



Det tredie og fjerde Fodpar ere stærke. 



Det femte til syvende Fodpar tiltage efterhaanden bagud i Længde, de- 

 res første Led er meget bredt, i den bagre Rand fin saugtakket; det tredie Led er 

 ikke længere end det fjerde og kortere end det femte. 



Det første og andet Par Springfødder naa lige langt bagud; Grenene 

 ere af samme Længde. 



Det sidste Pars Grene ere smalt lancetformede, den indre er noget kortere 

 end den ydi'e, og begge have i den ydre Rand nogle Tome. 



Halevedhænget er omtrent dobbelt saa langt som bredt og er kløvet næsten 

 til Roden; ITigene ere i Spidsen forsyn ede med en Torn. 



Denne Art synes saaledes at skille sig fra den foregaaende, væsentlig ved at den 

 nedre bagi'e Vinkel paa det tredie Haleled er stærkt tilrundet, medens den hos den fore- 

 gaaende Art danner en næsten ret Vinkel, og ved at det fjerde Haleled mangler det dybe 

 sadelfonnige Indsnit tværs over dets Rygdel. Det andet Fodpars Carpus er ogsaa forholds- 

 vis meget kortere, ligesom det hele Fodpar er kortere og tykkere end hos C. crenata. 



Jeg har selv ikke seet denne Art, som efter Bruzelius er fundet fra Finmar- 

 ken til Bohuslen. 



Gen. VL HIPPOMEDON, A. Boeck, 1870. 



Deriv. : IztcojjlsSmv (et græsk Mandsiiavn). 



Syn.: 1870 Hippomedon, A. Boeck, Crust. amphip. bon. et aret. p. 22. 



Typ.: Anoviyx Holbolli, Krøyer. 



Mandibulæ breves; mala exteriore angusta, in sinistra parte dente parvulo acces- 

 sorio instructæ; palpo in eadem altitudine ac tuberculo molari permagno affixo. 



Maxillæ Imi paris palpo in apice dentibus multis., brevibus, latis, parum ser- 

 ratis instruclo; iamina interiore sat brevi, in apice duabus setis piumosis instructa. 



Maxillæ 2di paris laininis brevibus. 



