197 



I 1845 siger han, at den nærmer sig Slægten Anonyx paa Grand af sine korte øvre Fø- 

 lere, der ere forsynede med en Bisvøbe, og ved det høie Legeme.*) 



Spence Bate oversætter kun Krøyers Slægtskarakter, da han ikke kjender no- 

 gen Art, og stiller Slægten nær Anonyx. Lilljeborg paaviste først med Skarphed, at 

 den væsentlig skiller sig fra alle Slægter, der henhøre til Underfamilien Lysianassinae, 

 ved at Kindbakkerne ere stærkt tandede paa Enden. Han optager derfor Dana's Underfa- 

 milie Pontoporeinae, dog anderledes begrændset og med andre Karakterer. I 1870 

 maatte jeg med andre Karakterer, end de af Krøyer, Bruzelius og Lilljeborg anførte, 

 skille den fi'a de øvrige Slægter, som jeg stillede i Underfamilien Pontoporinae, da 

 tvende af disse, Priscilla og Argissa, ere nye Slægter. Sidepladerne hos denne Slægt 

 ere temmelig store, og de fire første tiltage efterhaanden lidt i Størrelse, medens den 

 femte, som ellers er meget kortere end den fjerde, hos denne er usædvanlig stor, lige- 

 som ogsaa den forreste Del af den indre Rand er mere forlænget end den bagre. Der- 

 ved er det femte Fodpar ikke rettet lige nedad, men meget mere bagover, end sæd- 

 vanligt er Tilfældet. Dyret benytter nemlig dette og tildels det følgende Fodpar til 

 dermed hurtig at skyde sig udaf den Hule, som den har dannet sig mellem de smaa 

 Stene, blaudt hvilke den har sit Opholdssted. Det første Fodpar er af en temmelig 

 kraftig Bygning og forsynet med en Gribetand, derimod er det andet Par meget forlænget, 

 smalt, og dets Haand har kun en liden Klo, hvorved dette Fodpar ligner meget det 

 tilsvarende hos Slægten Anonyx og andre Slægter i Lysianassidernes Familie. Me- 

 dens det femte og sjette Fodpars første Led er kun lidet udvidet, er dette desto mere 

 Tilfældet med det syvende Par; dette Led er her nemlig stort, skjoldformigt ogbesat med 

 mange lange Børster paa den bagre Rand. Dette Fodpar er ogsaa kortere end det 

 foregaaende, hvilket beror paa, at det andet og fjerde Led ere saa korte i Forhold til 

 de tilsvarende paa det sjette Par. 



Af denne Slægt kjende vi for Øieblikket kun tre Arter, der alle findes i Skan- 

 dinavien eller i det arktiske Hav, og kun en af den er fundet ved Skotland, hvorimod 

 ingen af dem er fundet ved Englands Kyster eller i Middelhavet. De maa saaledes be- 

 tragtes som nordlige Former. Den ene af Arterne, P. affinis, findes kun i Østersøen og 

 i Skandinaviens store Ferskvande og maa ansees, som paavist af Loven, at være en til- 

 bagebleven arktisk Form. 



PONTOPOREIA FEMORATA, Krøyer, 1844. 



Pontoporeia femorata, Krøyer, Naturh. Tidsskr. I. R. 4. B. 184/. p. 153. 



— — Krøyer, Voyages en Scand. etc. pl 23. fig. ?. 



— — M. Sårs, Forhandl, i Vid.-Selsk. i Christiania 1858. p. 130. 



— — Krøyer, Naturh. Tidsskr. 2. R. 1. B. p. 530, / iy^r 



*) Bruzelius anfører heller Intet i sin Slægtskarakter om, at det tredie og fjerde Fodpar ere dannede som 

 Griberedskaber, og stiller Slægten lige efter Anonyx, 



