9 



beståa saaledes af tveiide Sidehalvdele, der ved Roden ere forenede. Den dannes 

 af toParPlader; de ydre ere de største, og i den øvre Rand i Regelen forsynede med 

 Børster ; den ydre Rand er nærmest Enden smal, men bliver mod Roddelen bredere 

 og gaar paa hver Side ud i en oval Lap. Denne Lap tjener til at fylde det ellers 

 tomme Rum mellem Kindbakkerne og det første Kjæbepar, som ved Roden staa læn- 

 gere fra hinanden, men som nærme sig hinanden mod Spidsen. Derfor er denne 

 meget bred hos de Former, hvis Kindbakker ere meget stærke, trekantede og meget 

 buede mod Spidsen, medens den er meget tynd og smal hos dem, der have brede, 

 flade Kindbakker. Enden af disse ydre Plader er afrundet, sjelden, som hos Slægten 

 Vertummts, forsynet med en bevægelig Tand, eller dybt fliget, som hos Underfamilien 

 Amphithoinæ. 



De indre Plader ere som oftest smaa, rudimentære, og da tilvoxet de ydre; 

 hos Lysianassince sees de derfor som tvende smaa Flige paa den indre Rand af de 

 ydre ; hos Iphimedia ere de noget større, hos Ampelisca, Dulichia, Syrrhoé, hvor Under- 

 læben er meget kort, sees de derfor tydeligere; hos Atylus og de nærmest den staa- 

 ende Slægter samt hos Underfamilien Dexamince sees de som tvende smaa Plader ved 

 Spaltens Bund; hos Familien Corophidæ ere Pladerne meget store, og blive endog 

 tykke hos Slægten Amphithoé. Denne forskjellige Udvikling af Pladerne afhænger for 

 en stor Del af ^indbakkernes Bygning, idet, naar disse ere stferke, trekantede og have 

 en stor Tyggeknude samt ere meget bøiede i Spidsen, der opstaar mellem dem et 

 tomt Rum, som skal udfyldes af Underlæben med dens Biflige, og derfor ere disse 

 forskjelligt modificerede efter Kindbakkernes Bygning. 



Andet Kjæbepar. 



Det næste Fodpar er det andet Kjæbepar. Dette ligger lige indenfor Kjæbe- 

 fødderne, men berører disse kun med den ydre Kant, da Kjæbefødderne have en mere 

 convex Overflade, medens hint er bøiet i modsat Retning Hg det første Par Kjæber 

 og Kindbakkerne. Derved vilde der opstaa et tomt Rum mellem Kjæbefødderne og 

 det andet Par Kjreber, hvis det ikke, som anført, blev opfyldt af Kjæbeføddernes 

 indre Plade. Det andet Kjæbepar bestaar først af et Grundled, dernæst af et meget 

 kort Led, som ofte meget vanskelig sees, og til dette slutter sig en temmelig løs lig- 

 gende Del; disse tvende svare fuldstændig til det af Kjæbeføddernes Led, som bærer 

 den indre Plade. Derpaa følger et meget stort Led, som indad er forlænget til en 

 stor, med Børster besat Plade, hvilket svarer til Kjæbeføddernes ydre Plade. Indled- 

 det paa Grunddelen af dette Led tinder man ogsaa en Plade, som aldeles er tilsva- 

 rende til Kjæbeføddernes Palpe, hvilken saaledes her er enleddet, medens den er fler- 

 leddet paa Kjæbefødderne. .Jeg kalder disse dog for Lethedens Skyld det andet Kjæ- 

 bepars ydre og indre Plader. Mellem begge Kjæbepar ligger Hypostomet, hvor flere 



af deres Muskler ere fæstede. 



2 



