norske Kyst var størst paa det første Sted, mindre i det sydligste at" det grønlandske 

 Hav og aftog fremdeles i Størrelse paa den norske Kyst, alt eftersoni man rykkede 

 længere mod Syd, f. Ex. Gammarus locusta, der ved Spitsbergen var 18" lang, var ved 

 den norske og danske Kyst kun halvt saa lang. 



Imidlertid steg Antallet af de bekjendte Former ved Dana's Beskrivelse af de 

 paa en Jordomseiling af ham fundne Arter, hvilke ere offentliggjorte i United States 

 Exploring Exped. Crust. Part II ; herved blev Fdrholdet mellem de bekjendte grønlandske 

 og andre Former meget forrykket. 



Af de i 1853 af ham bekjendte Amphipodearter fandtes der 83 i den koldeZone, 157 

 i den tempererede og 82 i den varme, idet Dana selv havde samlet ikke mindre end 110 

 Arter. Dana finder saaledes, efter de af ham anstillede Undersøgelser, at Amphipo- 

 dernes (og Isopodernes) geographiske Udbredelse staar i en fuldstændig Modsætning til 

 Decapodernes, idet Arternes Antal tiltager mod Norden og udenfor Tropezonerne; og 

 selv om de nordlige Have ere bedre undersøgte, synes han dog, at Forholdet mellem 

 den store Masse extratropiske og det ringe Antal tropiske Amphipoder er meget 

 slaaende til at bevise den større Rigdom af Former i den koldere Zone. Mærkelig er 

 Fattigdommen paa eiendommelige Slægter ved Troperne; af de ham bekjendte c. 50 

 Gammarideslægter findes 17 baade i og udenfor Troperne, medens kun 9 ere ude- 

 lukkende tropiske; de øvrige tilhøre alene de nordiske Have. 



I Troperne tiltage Hyperiderne overmaade meget, og Orchestiderne synes ogsaa 

 at være mest udbredte i de sydlige Have. 



Da Middelhavets Amphipode-Fauna blev mere bekjendt ved Costa's, Luca's 

 og Andres Arbeider, og endelig daSpenceBate i flere Afhandlinger bearbeidede den en- 

 gelske Amphipode-Fauna samt Bruzelius, Lilljeborg og Krøyer den skandinaviske, sank 

 det store Forholdstal mellem de bekjendte grønlandske og de øvrige Amphipoder me- 

 get stærkt, saa at den Antagelse af Krøyer, at egentlig det høie Norden (Grønland) 

 skulde være Amphipodernes egentlige Hjem, ikke længere kunde holde Stik, da Form- 

 rigdommen i Grønland nu befandtes at være meget mindre i Forhold til de bekjendte 

 Former, end det af ham tidligere var antaget. Vel findes endnu ikke Amphipoder i 

 en saadan stor Masseudvikling noget Sted saaledes som ved Grønland og Spitsbergen, 

 men derfor kan man ikke sige, at dette Hav er Amphipodernes egentlige Hjem. 



I den af Spence Bate udgivne „Catalogue of the specimens of Amphipodous 

 crustacea in Brit. Museum", der synes at have til Hensigt ikke alene at beskrive de 

 Amphipoder, der dengang fandtes i Museet, men ogsaa alle Arter, der da vare be- 

 kjendte, opregnes 574 Arter, delte i 118 Slægter. Der kommer dog hertil nogle, 

 som af ham ikke vare medtagne, saaledes de af Viviani i 1805 beskrevne og afbildede 

 5 Arter fra Middelhavet samt de af Achilles Costa i 1850 og 1856 beskrevne Former, 

 der ikke ere optagne i hans tidligere Arbeider, samt endelig de af mig i 1860 fra den 

 norske Kyst beskrevne Former. Herved vil Antallet baåde af Slægter og Arter for- 

 øges noget, hvorimod visselig en ikke ringe Del af de" af Spence Bate opregnede Ar- 



