25 



tiden, men vistnok tilfældigt, truffet hos Myrer (Formica 

 ru fa). 



9. E. punctåtus Muls. Meget nær beslægtet med 

 den foregaaende, fra hvilken den adskiller sig ved, at 

 Hovedet er betydeligt bredere end langt og, for Hannens 

 Vedkommende, ved ganske andre Kønsmærker paa Bugen. 

 Punkturen meget variabel, men som oftest kraftig og tæt 

 paa Hovedet, finere paa Pronotum og endnu finere paa 

 Vingedækkerne. Længde 1,4 — 1,6 mm. 



c£: 4. Bugled simpelt. 5. Bugled i Midten meget kort. 

 6. Bugled i Midten med et dybt Indtryk, der strækker sig 

 fra Leddets Forrand til Bagrand, og som i Bunden oftest 

 har en lille Grube. 



Denne Arts Udbredelse kendes ikke med Sikkerhed. 

 Der foreligger Eks. fra Næsbyholm Skov (i Bøg) og fra Ry. 



2. Plectophloeus Reitter. 

 Denne Slægt staar den foregaaende meget nær 

 og adskiller sig væsentligt fra den ved de i Over- 

 sigten angivne Kendemærker. 



1. PI. nit i du s Fairm. Rødgul, Oversiden glat og 

 meget blank. Hovedet næppe saa langt som bredt, c. saa 

 bredt som Pronotum, fortil lidt tilsmalnet; Pandetværfuren 

 svag, dybest paa Siderne, Issegruberne tydelige, Længde- 

 furerne svage; Øjnene ret smaa. Pronotum næppe saa 

 bredt som langt, Siderne fortil rundede, bagtil konvergerende, 

 Midtfuren kort. Vingedækkerne ganske lidt længere end 

 tilsammen brede, næsten parallelsidede, Rygstriben kort, 

 højst c. l U saa lang som Vingedækkerne. Længde 1,2— 

 1,4 mm. 



c£: 6. Bugled lidt bag Forranden med en svag Tværfure. 



Meget sjælden. 3 Stkr. taget i gammel Eg i Jægers- 

 pris Nordskov, */« 1892, 1 Stk. i den gamle Eg ved Ryde 

 Station paa Lolland, % 1913. 



