Som ovenfor nævnt vil en Maskevidde af c. 6 mm 

 som Regel være praktisk. Undertiden vil dog en større 

 Maskevidde, c. 8 mm være bedst, især paa meget fugtige 

 Lokaliteter, men særlig vil man ofte have Brug for en 

 Sigte med noget mindre Maskevidde, c. 3 mm. Dette kan 

 opnaas ved at anskaffe særskilte Sigtebunde, der er af 

 ganske lidt mindre Diameter end den almindelige Sigte 

 og da kan lægges inden i denne. Det kan ogsaa opnaas 

 ved at gøre Sigtebunden rektangulær og forsyne den med 

 en Metalramme med Fals, i hvilken man da kan indskyde 

 Bunde med forskellig Maskevidde. Sigtning med finere 

 Maskevidde er praktisk ved Indsamling paa Lokaliteter, 

 hvor man væsentlig venter at træffe Smaadyr; særlig ved 

 Undersøgelse af Myretuer er en saadan Fremgangsmaade 

 bedst, idet man da kan undgaa at blive besværet af My- 

 rerne ved at gøre Maskevidden saa fin, at Myrerne ikke 

 gaar igennem, hvorved det dog maa erindres, at der da 

 vil være visse større Biller, som ikke gaar igennem 

 Sigten. 



Sigten er et af de allermest uundværlige Apparater 

 for en Billesamler og kan med Fordel anvendes i langt 

 flere Tilfælde, end det vistnok som Regel sker. Sigtning 

 er saaledes den bedste Maade, paa hvilken man under- 

 søger Mos, Løv, Plantemøddinger, Træbark og Træmuld, 

 Opskyl ved Søer og Moser, Svampe, Myretuer og andre 

 Dyreboer, osv. De bedste Tider at sigte paa er Foraaret 

 og Efteraaret, især det første. 



Særlig med Hensyn til Sigtning af Myretuer bemær- 

 kes, at de Myrearter, der huser de fleste Biller, er den 

 store, røde Skovmyre (Formica rufa og F. pratensis) og 

 den store, sorte Myre (Lasius fuliginosus), hvilken sidste 

 hyppigst bygger i gamle, hule Træer, f. Eks. Eg. Som 

 Regel er yngre Tuer bedre end gamle og Tuer, der lig- 

 ger paa lune, tørre Steder i Skovbrynet, bedre end Tuer 

 paa skygget, kold og fugtig Bund. Nogle Biller lever mest 

 i Udkanten af Tuerne, andre, f. Eks. Pselapher og Scyd- 

 maener, mest i Tuens Indre. Som ovenfor nævnt er der 

 adskillige Arter, som baade kan træffes i og udenfor Myre- 

 tuer. De Biller, der saa at sige udelukkende lever hos 

 Myrer, kan sondres i de egentlige Myregæster (f. Eks. 

 Claviger og Hetaerius), der plejes og passes af Myrerne 

 og udsveder Saft, som Myrerne eftertragter, og andre Ar- 

 ter, overfor hvilke Myrerne enten stiller sig fjendtligt 

 eller dog ligegyldigt. Forøvrigt er det jo ikke blot de her 

 behandlede Familier, blandt hvilke der findes Arter, som 



