117 



Temmelig almindelig, mest i Skove. Træffes ofte i 

 henraadnende Svampe. 



7. N. ve s pil lo L. Let kendelig ved Pronotums gult 

 behaarede Forrand og de krumme Bagskinneben. Sort, de 

 3 yderste Følehornsled rødgule, Vingedækkernes forreste, 

 lyse Tværbaand ikke eller kun smalt afbrudt ved Søm- 

 men, den sorte Grundfarve strækker sig ikke over paa 

 Sidedækkerne. Pronotum fint og spredt, langs Side- og 

 Bagrand grovere og tættere punkteret. Vingedækkernes 

 Siderande for- og bagtil beklædt med lange, gule Haar. 

 Bagkroppens 3 sidste Rygled med gul Behaaring langs 

 Bagranden. Den inderste Tand paa Bagbenenes Hofte- 

 ringe tornformet udtrukket. Længde 12 — 22 mm. 



£: Bagskinnebenenes Krumning stærkere. 



Almindelig. 



8. N. vestigåtor Herschel. Let kendelig ved den 

 gule Behaaring langs hele Randen af Pronotum. Ligner 

 iøvrigt den foregaaende, men adskiller sig fra den ved de 

 lige Bagskinneben og ved, at Randbehaaringen paa Vinge- 

 dækkernes Sider bagtil er meget kortere end fortil. Ofte 

 er Vingedækkernes bageste og undertiden ogsaa det for- 

 reste lyse Tværbaand opløst i Pletter, undertiden er om- 

 vendt den røde Farve stærkere udbredt og de to Tvær- 

 baand indbyrdes forbundne. Den inderste Tand paa Bag- 

 benenes Hofteringe ikke forlænget. Længde 14—22 mm. 



Udbredt over hele Landet, hyppigst i Heder, Klitter 

 og paa Havstokke, 



2. Gruppe Silphini. 



Følehornene tydeligt 11-leddede, 2. Led ikke 



forkortet, med mere eller mindre tydeligt afsat 



Kølle, eller jævnt fortykkede mod Spidsen, de tre 



yderste Led matte. Hovedet ofte indsnøret bagtil. 



