135 



Forlængelse (se f. Eks. Fig. 62). (I det følgende 

 kaldes disse to Spidser for Baglaarenes yderste 

 og inderste Apicalhjørne). De nævnte Kønsmærker 

 er som Regel kraftigst og mest typisk udviklede 

 hos store Individer, svagere hos mindre. 



Liodes-Arternes Levevis kendes ikke med Sikkerhed. 

 De allerfleste Arter kommer kun frem fra deres skjulte 

 Opholdssteder for Parringens Skyld i de sidste Timer før 

 Solnedgang og kryber da tilvejrs i Stedets Vegetation eller 

 sværmer lavt hen over denne. De Klokkeslet paa Døgnet, 

 imellem hvilke Arterne træffes fremme, afhænger følgelig 

 af, hvilken Aarstid det drejer sig om. Herhjemme vil 

 nedenstaaende Tabel kunne være vejledende, men ogsaa 

 kun vejledende, idet Tidspunktet noget afhænger af Ste- 

 dets Beliggenhed, især af hvor tidligt Solen forsvinder. 

 Enkelte Gange er Dyrene ogsaa truffet fremme tidligt om 

 Morgenen, kort efter Solopgang, men om dette har været 

 tilfældigt, eller om nogle Arter muligt regelmæssigt kom- 

 mer frem ogsaa om Morgenen, foreligger der endnu ikke 

 tilstrækkelige Iagttagelser til at afgøre. Endelig er enkelte 

 Arter, især den almindelige L. calcarata, trufne fremme 

 hele Dagen, men da Dyrene vistnok aldrig er truffet i An- 

 tal undtagen om Aftenen, beror dette rimeligvis paa Til- 

 fældigheder. Enkelte Iagttagelser kunde nemlig tyde paa, 

 at Dyrene undertiden, f. Eks. under særlige Belysnings- 

 forhold, »tager fejl« og kommer frem paa andre Klokke- 

 slet end ellers. 



Liodes-Arterne er jo ikke de eneste Biller, der kun 

 kommer frem om Aftenen; dette gælder f. Eks. ogsaa Co- 

 lon-Arterne, mange Scydmaener og Pselapher, visse Ca- 

 tops-Arter, Cryptophager, Lathridier og enkelte Løbebiller. 

 Men om disse Dyr gælder det som Regel, at man har 

 andre og bedre Maader at indsamle dem paa end ved 

 Aftenketsning, nemlig ved Eftersøgning paa Dyrenes egent- 

 lige Opholdssteder ved Hjælp af Sigtning o. 1. Kun om 

 Arterne af Slægten Liodes og de denne nærstaaende 

 Slægter, Triarthron, Hydnobius, Agaricophagus, Cyrtusa 

 og Colenis samt om Colon-Arterne gælder det, at man 

 hidtil ikke har fundet nogen anden rationel Maade at ind- 

 samle dem paa end ved at afketse Vegetationen paa de 

 Steder og til de Tider, Dyrene kommer frem. 



Hvad Aarstiden angaar, træffes nogle Arter, især flere 

 almindelige, saasom L. calcarata, fremme lige fra Maj til 



