136 



Oktober. Andre Arter, deriblandt nogle af de allersjæld- 

 neste, træffes derimod kun om Efteraaret, September eller 

 Oktober eller undertiden endnu senere. De tidligste og 

 seneste Datoer, paa hvilke Dyrene herhjemme er truffet 

 fremme, er henholdsvis d. 21 A (L. calcarata) og d. 9 /n (L. 

 rugosa). 



Liodes-Arterne tages bedst paa saadanne Steder, hvor 

 Solen skinner sent paa Dagen, især paa aabne Steder i 

 Skove eller langs Skovbryn. Mange Arter træffes ogsaa 

 udenfor Skove, langs Veje o. lign., især paa Steder, hvor 

 Græsset vokser temmelig sparsomt og tuevis. Enkelte 

 Arter træffes i Klitter (f. Eks. L. ciliaris og furva) og gan- 

 ske enkelte paa fugtige Lokaliteter som Enge og Moser 

 (f. Eks. L. badia). De træffes bedst og talrigst i stille, lunt 

 Solskinsvejr. Dog er især de Arter, der kommer frem i 

 det sene Efteraar, mindre fordringsfulde med Hensyn til 

 Vejret. I Regnvejr faar man dem næsten aldrig. Dog kom- 

 mer de undertiden talrigt frem lige før Torden og sværmer 

 da endnu, medens de første Draaber falder. Meget tørre 

 Aar egner sig ikke til Indsamling af disse Dyr. 



Det vil af det ovennævnte fremgaa, at Indsamlingen 

 af Liodes-Arterne er ret besværlig og kræver stor Taal- 

 modighed. Stederne, hvor Dyrene er at træffe, maa først 

 efterspores. Mange Aftener vil man ketse forgæves efter 

 dem, selv paa Steder, hvor man ved, de lever, og flere 

 Arter faar man næsten altid kun enkeltvis. Andre Arter 

 kan undertiden under særlig gunstige Omstændigheder 

 ketses i større Antal, saasom et halvt Hundrede Stkr. paa 

 en enkelt Aften, saaledes f. Eks. L. silesiaca. De nævnte 

 Vanskeligheder forklarer, at Indsamlingen af Liodes-Ar- 

 terne — og de nærstaaende Slægter — ikke har været 

 drevet ret meget herhjemme, og Kendskabet til de enkelte 

 Arters Udbredelse er derfor foreløbig ikke godt. 



Arterne formodes at leve under Jorden af underjor- 

 diske Svampes Mycelium (Bladvæv). Om L. cinnamomea 

 ved man, at den kan tages i Trøfler, og den er fodret med 

 Trøfler. I Frankrig er L. furva i 12—20 Dage holdt i Live 

 ved underjordiske Svampe, der fandtes ved Roden af Sand- 

 hjelme (Ammophila arenaria) paa et Sted, hvor Dyret fore- 

 kom talrigt. I Adamstal ved Briinn i Måhren har man 

 ved en enkelt Lejlighed i et særlig tørt Aar, men paa et 

 Sted ved en Bæk, hvor Fugtigheden længst havde holdt 

 sig, paa et lille begrænset Omraade fundet c. 80 Eks. i 10 

 forskellige Arter ved at grave nogle Centimeter ned i 

 Jorden, der paa dette Sted var gennemtrukket med et 

 spindelvævsagtigt Svampemycelium. Ved paa Stedet at 



